Държавен вестник, бр. 50, 2002 г., стр. 57

Б Р О Й  50
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  57
работи методология, която е достатъчно детайлна, за
да бъде ефикасна, но не е прекалено сложна като цяло
и за всяка отделна характеристика (променлива), така
че статистическата система за трудовите злополуки да
бъде лесна за прилагане. Тя е проектирана да бъде об-
щодостъпна и приспособима във времето. Тези свойс-
тва на системата дават възможност на отделните стра-
ни членки да правят промени и усъвършенствания, не-
обходими при преминаване към използване на класи-
фикациите, описващи характеристиките (променливи-
те), при внедряване на системата от различните наци-
онални институции и, ако е необходимо, да търсят до-
пълнителна информация за причините и обстоятелст-
вата за трудовите злополуки без отклоняване от обща-
та структура на проекта.
Работата на комисията в областта на статистиката
на трудовите злополуки има връзка с наблюдението на
работната сила (LFS), извършвано от Европейската
общност. Това се отнася по-специално до базовата съв-
купност на ЕСТЗ за изчисляване на показателите (ко-
ефициентите на честота) на трудовите злополуки, коя-
то се основава на данните от наблюдението на работна-
та сила. Допълнително, за да има по-широка представа
за ситуацията, комисията включи специално модул за
здраве и безопасност при работа в наблюдението на
работната сила (LFS) за 1999 г.—Регламент на комисията
(EC) No 1571/98 от 20.07.1998 г.10  Анализите на резул-
татите от този модул ще дадат важна допълнителна
стойност към вече събраната информация от ЕСТЗ:
злополуки с по-малко от 4 дни отсъствие, кръстосан
анализ с информация за пазара на труда, характера на
работата, условията на труд или професионалната под-
готовка11.
В болшинството държави членки повечето работи
се извършват на основата на писмени трудови догово-
ри. Обаче в някои страни такива договори съществуват
само за специфични случаи (например в обществения
сектор, за обучаващи се в професия, занаят или за ста-
жанти в предприятие). Описвайки тези различни ин-
ституционални устройства, понятията “работа за опре-
делен срок” и “срочен трудов договор” (също така “ра-
бота за неопределено време” и “безсрочен трудов дого-
вор”) описват ситуации, които при различни институ-
ционални рамки могат да се смятат за сходни.
Може да се смята, че дадена работа е за определен
срок, ако се разбира и от работодателя, и от наетото
лице, че приключването на работата се обуславя от
обективни обстоятелства, като например настъпване
на определена дата (изтичане на уговорения срок), за-
вършване на работата или завръщане на замествания
на работа. В случая на срочен трудов договор услови-
ето за неговото прекратяване обикновено е посочено
в договора. В тези групи се включват също и лица със
сезонна работа, лица, наети от посредническа агенция
за работна сила и предоставени на трето лице за осъ-
ществяването на временна “работна мисия”, както и
лица със специфични договори за придобиване на ква-
лификация.
Ако не съществува никакъв обективен критерий за
приключване на работата или прекратяване на трудо-
вия договор, те трябва да се приемат като работа за
неопределено време и безсрочен договор.
Що се отнася до понятието пълно/непълно работно
време, за съгласуваност с методологията на Изследва-
нето на работната сила (LFS—Колона 44 “разлика между
пълно/непълно работно време”), индикативен праг от
30 часа седмично може да се смята като граница между
пълно и непълно работно време. Когато информацията
е взета от Декларацията за трудова злополука, това
всъщност е значението на “пълно работно време” и
“непълно работно време”, характерно за предприятие-
то, от което се събира информация.
Етап III за причините и обстоятелствата влиза в сила
в страните членки постепенно от 2001 г. нататък, съг-
ласно плановете за национално прилагане, вземайки
под внимание необходими изменения за адаптиране на
техните национални декларации и системи за класифи-
циране на трудовите злополуки. Първоначални резул-
тати за първата група страни се очакват през 2003 г. с
данните от 2001 г.
Периодът на наблюдение на трудовата злополука се
дефинира от годината на деклариране (регистриране) на
злополуката. Всички случаи на трудови злополуки, во-
дещи до повече от три календарни дни отсъствие от
работа са включени в данните на ЕСТЗ, каквато е пре-
обладаващата практика на страните членки. Практически
това означава, че една трудова злополука е включена в
ЕСТЗ, ако лицето е неработоспособно за повече от три
дни, дори тези дни да включват събота, неделя или други
дни, когато лицето обикновено не работи.
ПРОМЕНЛИВИ ЗА ПРИЧИНИТЕ И
ОБСТОЯТЕЛСТВАТА НА ЗЛОПОЛУКАТА
Избор на променливите в етап III на развитие на
ЕСТЗ
Европейската статистика на трудовите злополуки
(ЕСТЗ), етап III, включва ясно 3 нива или поредици:
обстоятелствата точно преди злополуката, опи-
сани с 4 променливи: работно място (като местонахож-
дение/назначение на пострадалия точно преди злопо-
луката, незадължителна променлива), работна среда (в
българския вариант наречена място на злополуката),
работен процес (в българския вариант наречена вид ра-
бота) и специфично физическо действие;
отклонението, последно “отклоняващо се от нор-
малното събитие”, водещо до злополуката, случваща
се в рамките на обстоятелствата от предходното ниво;
начинът на увреждане е действието, което в дейст-
вителност предизвиква увреждане като резултат на
отклонението от предходното ниво.
Всяко ниво е независимо от другите и е една от три-
те необходими части на описанието и за да има съгла-
суваност и последователност, трябва поне един елемент
да бъде достъпен на всяко едно от трите нива. Ако едно
ниво (поредица) липсва, описанието на събитието на
злополуката не е пълно.
Освен това системата присъединява към всяко от
трите нива материален фактор, свързан със съответно-
то действие:
материален фактор, свързан със специфичното фи-
зическо действие;
материален фактор, свързан с отклонението;
материален фактор, свързан с начина на увреждане.
10 Регламент на комисията (EC) No 1571/98 от 20.07.1998 г.,
изпълняващ Регламента на Съвета No 577/98 за организация-
та на извадково изследване на работната сила в Европейска-
та общност - OJ L 205 от 22.07.1998 г.
11 За разлика от ЕСТЗ, която се базира на изследването на
работната сила, Националният статистически институт из-
ползва данните от годишното наблюдение по труда. То пред-
ставлява изчерпателно годишно наблюдение, което се из-
вършва чрез статистически отчети по труда, попълвани от
предприятията, фирмите, организациите и др. Данните за
средносписъчен брой на наетите (осигурените) лица и отра-
ботените човекочасове от това наблюдение се използват за
изчисляване на следните показатели, утвърдени с Наредба-
та за установяване, разследване, регистриране и отчитане на
трудовите злополуки: коефициент на честота—Кч; индекс
на честота—Ич; коефициент на тежест—Кт; индекс на те-
жест—Ит. От 2001 г. в статистическото изследване на работ-
ната сила, провеждано от НСИ, се включва и модул “Инвалид-
ност”.