Държавен вестник, бр. 16, 2026 г., стр. 75

БРОЙ  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  75   
2.4.2.1. Съдебномедицинските изследвания 
и дейности се документират в индивидуален за 
всяко лице документ. Изключение се допуска 
в случаи, налагащи съпоставка на уврежда­
нията, получени от повече от едно лице, или 
други специфични обстоятелства.
2.4.3. Съдебномедицинската документация 
се регистрира, обработва, подрежда (сортира) 
и съхранява по ред, регламентиран от съот­
ветното лечебно заведение, в съответствие с 
действащата нормативна уредба, като задъл­
жително се изготвят регистрационни форми 
за всички основни съдебномедицински из­
следвания и дейности.
2.4.4. Веществените доказателства, почина­
лите лица и съответната съдебномедицинска 
документация се съхраняват по начин, свеж­
дащ до минимум възможността за уврежда­
нето, изгубването или унищожаването им. 
2.4.5. Съдебномедицинската документа­
ция, включително и фотодокументацията, се 
съхранява по начин, свеждащ до минимум 
възможността за изгубването или унищожа­
ването є.
2.4.6. Приемането, съхранението и преда­
ването на починали лица и трупни части, 
обект на съдебномедицински дейности, се 
документира по ред, създаден и утвърден от 
лечебното заведение, в съответствие с нор­
мативната уредба.
2.4.7. Съхранението на починали лица и 
трупни части, обект на съдебномедицински 
дейности, се осъществява в трупохранилища 
(хладилни камери) при подходящи условия и 
температура.
2.4.8. Институциите, възлагащи съдебноме­
дицински дейности, свързани с починали лица 
и трупни части, извършват всички допустими 
действия от своята компетентност с цел да 
намалят максимално времето за престой на 
починалите лица и трупните части в лечебните 
заведения, особено в случаите на запълване 
на капацитета на трупохранилищата им. 
2.4.9. При приключване на съдебномеди­
цинските дейности по починали лица тялото 
по възможност (при труповете без напреднало 
трупно разложение) се привежда в приличен 
вид, подходящ за извършване на съответни 
погребални ритуали.
2.4.10. Лечебното заведение с разкрита 
структура по съдебна медицина и деонтология 
от II и III ниво на компетентност създава план 
за действие при масови бедствия и аварии с 
наличие на голям брой починали, осигуряващ 
възможност за съдебномедицинска обработка 
на голям брой починали лица. 
3. Минимални изисквания към лицата, 
осъществяващи професионална дейност по 
специалността: 
3.1. Медицинската специалност „Съдебна 
медицина и деонтология“ се осъществява от 
съдебен лекар. Специализантът/лекарят без 
специалност по съдебна медицина и деонтоло­
гия може да участва във всички дейности по 
медицинската специалност „Съдебна меди­цина 
и деонтология“, като задължително работи 
под наблюдението, ръководството и контрола 
на лекар с придобита специалност „Съдебна 
медицина и деонтология“.
3.1.1. Съдебният лекар в съдебномедицин­
ска структура (отделение/клиника) извършва 
всички дейности от обхвата на специалността. 
3.1.1.1. За извършване на дейностите по т. 2.3 
е необходима допълнителна квалификация, 
придобита в резултат на премината форма на 
продължаващото обучение, след придобиване 
на специалност по смисъла на чл. 182, ал. 1 
и 3 от Закона за здравето.
3.1.2. Лекарят без призната специалност 
по съдебна медицина и деонтология, но с 
придобита друга клинична специалност в 
съдебномедицинска структура (отделение/
клиника), може да извършва самостоятелно 
дейности в рамките на своята квалификация 
и компетентност, както и да участва в интер­
дисциплинарни консилиуми. 
3.2. Други специалисти, извършващи дей­
ности в обхвата на медицинската специалност 
„Съдебна медицина и деонтология“:
3.2.1. „Биолог“ е лице с придобита образо­
вателно-квалификационна степен „магистър“ 
от професионално направление „Биологически 
науки“. Необходимо е да владее изосероло­
гични, електрофоретични, биохимични и/или 
ДНК методи и анализи на течна и суха кръв, 
способите за изследване на други биологични 
материали, както и способите и нормите за 
работа с опасни биологични отпадъци. Необ­
ходимо е да притежава документ, удостоверя­
ващ придобита допълнителна квалификация в 
областта на съдебномедицинските генетични 
анализи.
3.2.2. „Химик“ е лице с придобита образова­
телно-квалификационната степен „магистър“ 
от професионално направление „Химически 
науки“. Необходимо е да притежава опит в 
прилагането на методите за изследване на 
биологични течности, хранителни продукти 
и трупни органни части. 
3.2.3. Медицински лаборант е лице с придо­
бита образователно-квалификационната сте­
пен ,,професионален бакалавър по“ от про­
фесионално направление ,,Здравни грижи“. 
3.2.4. В зависимост от обема, специфика­
та и нуждите на осъществяваната дейност 
в съдебномедицинската структура могат да 
работят и други специалисти – технически 
секретар, медицински секретар, санитар, лице, 
притежаващо опит по аутопсионна техника и 
постмортални грижи (препаратор).