Държавен вестник, бр. 94, 2002 г., стр. 15

Б Р О Й  94
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
Ето защо въпросът, дали и доколко в доку-
ментите на бившата Държавна сигурност и бив-
шето Разузнавателно управление на Генералния
щаб се съдържа общественозначима информа-
ция, се решава от Народното събрание. То е един-
ственият орган, компетентен да прецени дали е
необходим специален закон, който да осигурява
достъп до такава информация.
С оглед на актуалното състояние на прав-
ната уредба е уместно да се отбележи, че с Ин-
струкция за реда за достъп до информация, съ-
държаща се в документите от архивните фон-
дове на МВР (рег. № I-113 от 24 юни 2002 г.), е
предоставено право на достъп до лични данни
на лицата, за които такива данни са били съби-
рани и се съхраняват в архивните фондове на
МВР. Всеки български гражданин, без посред-
ничеството на специално създаден орган, може
да види, съответно да получи копие от своето
досие, досието на починал съпруг, роднини по
права линия без ограничения, а по съребре-
на—до втора степен (чл. 3 от инструкцията),
ако такова досие е било създадено от органите
на бившата Държавна сигурност и се съхраня-
ва в архивните фондове на МВР. Отделно е
уредено право на достъп за научноизследова-
телска, публицистична и проучвателна дейност
по реда, предвиден в инструкцията—чл. 4 от
инструкцията. Така създадената уредба съот-
ветства на правото на информация, представ-
ляваща законен интерес за гражданите—чл. 41,
ал. 2 от Конституцията. Дали тази уредба след-
ва да бъде в закон, или е достатъчен подзако-
нов нормативен акт, е въпрос от компетент-
ността на Народното събрание.
С оглед на изложеното въпросът за необхо-
димостта от специален закон за достъп до доку-
ментите на бившата Държавна сигурност и
бившето Разузнавателно управление на Гене-
ралния щаб е въпрос от законодателна целесъ-
образност. Единствено Народното събрание е
компетентно да прецени наличието на такава
необходимост. С оспорения параграф § 37
ПЗРЗЗКИ Народното събрание е упражнило
конституционното си правомощие по чл. 84, т. 1
от Конституцията и искането в тази му част
следва да бъде отхвърлено.
Според съдиите Христо Данов, Неделчо
Беронов, Маргарита Златарева, Васил Гоцев,
Людмил Нейков и Живан Белчев разпоредбата
на § 37 ПЗРЗЗКИ противоречи на Конституци-
ята и искането за нейната отмяна трябва да се
уважи по следните съображения:
Параграф 37 ПЗРЗЗКИ отменя Закона за
достъп до документите на бившата Държавна
сигурност и бившето Разузнавателно управле-
ние на Генералния щаб (обн., ДВ, бр. 63 от
1997 г.; Решение № 10 на КС от 1997 г.—бр. 89
от 1997 г.; изм., бр. 69 от 1999 г., бр. 24 от 2001 г.;
Решение № 14 на КС от 2001 г.—бр. 52 от 2001 г.;
изм., бр. 28 от 2002 г.).
Още Законът за достъп до документите на
бившата Държавна сигурност (ЗДДБДС) (ДВ,
бр. 63 от 1997 г.) бе атакуван изцяло пред Кон-
ституционния съд. С Решение № 10 от 1997 г.
(ДВ, бр. 89 от 1997 г.) бяха отменени като про-
тивоконституционни разпоредби във връзка с
кръга на лица, заемащи определени държавни
постове, които трябва да бъдат проверявани за
сътрудничество със службите на бившата Дър-
жавна сигурност, и допълнителната разпоред-
ба на закона, определяща като “картотекирани
сътрудници” тези, “чиито имена и псевдоними
фигурират в справочната картотека и в регист-
рационния дневник на бившата Държавна си-
гурност”. В останалата част КС прие, че зако-
нът не е в несъответствие с Конституцията.
Отнесен беше пред Конституционния съд
изцяло и Законът за изменение и допълнение
на Закона за достъп до документите на бивша-
та Държавна сигурност (ЗИДЗДДБДС) (ДВ,
бр. 24 от 2001 г.). Сочеха се процедурни измене-
ния при неговото приемане. Заедно и независи-
мо от това искателите искаха да се обявят за
противоконституционни и членовете, свърза-
ни с формиране на състава, избора и назначе-
нието на двете комисии за разкриване на доку-
менти и установяване на принадлежност към
бившата Държавна сигурност и бившето Разуз-
навателно управление на Генералния щаб. Ата-
куваше се и създаването от министъра на вът-
решните работи, министъра на отбраната, ми-
нистъра на правосъдието, министъра на външ-
ните работи, директора на Националната ра-
зузнавателна служба и директора на Национал-
ната служба за охрана на работни групи в ръко-
водените от тях административни звена и служ-
би, в които има документи на бившата ДС и на
бившето РУГЩ, със задача оценка на докумен-
тите, които се съхраняват в съответната служба
или които са им били предадени от физически
или юридически лица. Поддържаше се също
така, че със закона се злепоставят и накърня-
ват честта, достойнството и доброто име на
гражданите. Твърдеше се, че са противокон-
ституционни и текстовете, които създават за-
дължение за предварителна проверка и оглася-
ване за принадлежност към бившите ДС и
РУГЩ на някои категории лица, които са зае-
мали, заемат или кандидатстват да заемат ня-
кои публични длъжности. Изложени бяха и съ-
ображения против огласяването на лица, които
са работили в бившите специализирани органи
на ДС и военното разузнаване в полза на наци-
оналната сигурност. В искането бе изтъкнато,
че законът не дава гаранции засегнат гражда-
нин да може да се защити.
С Решение № 14 от 2001 т. (ДВ, бр. 52 от
2001 г.) Конституционният съд обяви за проти-
воконституционна единствено разпоредбата на
§ 5 ЗИДЗДДБДС, с която се изменя чл. 3
ЗДДБДСБРУГЩ в частта на ал. 2, буква “е”
относно обявяването като сътрудници на лица,