Държавен вестник, бр. 3, 2000 г., стр. 35

Б Р О Й 3
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3 5
1. По програмата с определени вноски—сума-
та, призната като разход за доходи на персонала;
2. По програмата с определени доходи:
а) счетоводната политика на предприятието
за признаване на статистическите актюерски
печалби и загуби;
б) общо описание на типа на програмата;
в) настоящата стойност на задълженията за
изплащане на определени доходи:
—които са изцяло нефинансирани;
—след приспадане на справедливата стой-
ност на активите по програмата, които са изця-
ло или отчасти финансирани;
—справедливата стойност на всички активи
по програмата;
—нетните статистически актюерски печалби
или загуби, непризнати в счетоводния баланс;
—разходите за минал трудов стаж, все още
непризнати в счетоводния баланс;
г) сумите, включени в справедливата стой-
ност на активите по програмата за:
—всяка категория от собствените на пред-
приятието финансови инструменти, и
—всяка собственост, използвана от пред-
приятието;
д) сумите на разходите за:
—минал трудов стаж;
—лихви;
—очаквана възвръщаемост на активите по
програмата;
—статистически актюерски печалби и загуби;
—ефекта от всяко съкращаване и уреждане
на програмата;
е) фактическата възвръщаемост на активи-
те по програмата;
ж) основните статистически актюерски пред-
положения, използвани към датата на счето-
водния баланс:
—коефициент на дисконтиране;
—очаквана норма на възвръщаемост на ак-
тивите по програмата за периодите, представе-
ни в годишния счетоводен отчет;
—очаквана норма на повишение на заплатите;
—темп на растеж на медицинските разходи;
—всички други съществени статистически
актюерски предположения, които са използвани.
26. Когато предприятието има повече от една
програма за доходи от един вид, оповестяване-
то може да стане общо за вида програми от
съответния вид.”
3. Създава се НСС 32—Финансови инстру-
менти
“НСС 32—ФИНАНСОВИ ИНСТРУМЕНТИ
Национален счетоводен стандарт 32 регла-
ментира принципите за определяне, класифи-
циране, признаване, оценка и оповестяване на
информация за финансовите инструменти в
счетоводните отчети на предприятията.
Този стандарт не се отнася за:
а) дялове в дъщерни, смесени, асоциирани и
съвместно контролирани (дейности, активи и
стопански единици) предприятия;
б) права и задължения, произтичащи от ли-
зингови договори, без внедрените в тях произ-
водни финансови инструменти, за които този
стандарт се прилага;
в) активи и пасиви на работодатели, спада-
щи към осигурителни фондове;
г) права и задължения, произтичащи от зас-
трахователни договори, без внедрените в тях
производни финансови инструменти, за които
този стандарт се прилага;
д) финансови инструменти на собствен ка-
питал, определени като акционерни права в
предприятията издатели.
Предприятията—притежатели на тези фи-
нансови инструменти, прилагат този стандарт;
е) договори за финансови гаранции (вклю-
чително акредитиви), които осигуряват извър-
шване на плащане, когато дебиторът не изпла-
ти дължимата сума.
Договори за финансови гаранции, осигуря-
ващи плащания в отговор на изменения на за-
ложена в тях променлива (лихвен процент, цена
на ценна книга, цена на стока, кредитен рей-
тинг, валутен курс, ценови индекс, рейтингов
индекс и др.), се отразяват съгласно изисквани-
ята на този стандарт;
ж) договори за обезщетения при бизнеском-
бинации;
з) договори, които изискват плащания на
основата на физически променливи (климатич-
ни, геологически и други подобни);
и) стокови договори, които от самото нача-
ло са били сключени и предназначени да отго-
варят на изскванията за покупко-продажба или
ползване—докато продължават да отговарят на
тези очаквания от предприятието.
Компенсационните договори, които се
сключват за ефективно осъществяване на раз-
плащанията на нетна база, не отговарят на изис-
кванията за покупко-продажба или ползване.
1. Определения.
1.1. “Финансов инструмент” е договор, от
който произтича едновременно финансов ак-
тив за едно предприятие и финансов пасив или
инструмент на собствения капитал за друго
предприятие.
Произтичащите от законови или подзако-
нови изисквания пасиви или активи, които ня-
мат договорен характер за предприятията (нап-
ример данъците, таксите, дивидентите за дър-
жавата и т.н.), не са финансови пасиви или
финансови активи.
1.2. “Финансов актив” е актив, който пред-
ставлява:
а) парична сума;
б) договорно право за:
—получаване на парични суми или финан-
сов актив от друго предприятие;
—размяна на финансов инструмент с друго
предприятие при потенциално благоприятни
условия;
в) инструмент на собствения капитал на друго
предприятие.