Държавен вестник, бр. 41, 2020 г., стр. 29

БРОЙ  41	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  29  
че денталният лекар е почистил и направил 
достъпни зъбните повъхности, лечението 
не може да бъде ефективно и да продължи 
в следващите фази, докато не се достигне 
нужният оралнохигиенен стандарт.
Трета фаза
8.11. Корективна (хирургична) фаза
Извършва се при пациенти с персистиращи 
дълбоки джобове (PPD > 5 mm), фуркационни 
лезии (над F1) след антиинфекциозна терапия, 
при пациенти с налични мукогингивални проб­
леми. Към нея се пристъпва при наличие на 
добър оралнохигиенен стандарт от пациента. 
Манипулациите, извършвани в тази фаза, са 
специфични за всеки отделен пациент на база 
на неговото пародонтално състояние и се 
препоръчва консултация със специалист/лекар 
по дентална медицина с пародонтологична 
насоченост на квалификацията си. 
Четвърта фаза
8.12. Поддържаща пародонтална терапия 
Има за цел да ограничи прогресията на 
пародонталните заболявания. Интервалите 
между поддържащите визити (между 1 и 6 пъти 
годишно) се определят на база на рисковия клас 
на пациента. Извършва се актуализиране на 
пародонталния статус. При липса на рецидив 
или прогресия на заболяването се извършва 
отстраняване на денталния биофилм. При 
наличие на рецидив или прогресия пациентът 
се връща към активна терапия.
Изследванията и клиничната практика 
показват, че някои пациенти продължават да 
губят зъби поради пародонтално заболяване 
въпреки регулярните посещения за поддръжка 
с механичен контрол на денталния биофилм 
или се отчита сравнително малка полза от 
стриктното спазване на поддържащата про­
грама в сравнение с нередовната поддръжка. 
9. Пародонтална терапия при пациенти с 
рискови фактори 
Основните рискови фактори, които тряб­
ва задължително да се имат предвид при 
лечението на пародонталните пациенти, са 
тютюнопушенето и диабетът.
9.1. Рисков фактор тютюнопушене
Тютюнопушенето е един от основните рис­
кови фактори за наличието и увеличението 
на тежестта на пародонталните заболявания. 
9.1.1. Ефекти на тютюнопушенето върху 
отговора от пародонталната терапия
Тютюнопушенето е негативен прогностичен 
фактор за изхода от пародонталната терапия. 
По отношение на хирургичното лечение 
проучванията показват подобни резултати. 
Тютюнопушенето има негативен ефект върху 
резултатите от лечението с ламба, регенера­
тивната терапия, пластичната пародонтална 
хирургия. При лечението с имплантати из­
следванията показват по-голяма загуба на кост 
около имплантата при пушачите в сравнение 
с непушачите. 
9.1.2. Препоръки
9.1.2.1. Спирането на тютюнопушенето 
трябва да бъде смятано за приоритет в паро­
донталната терапия.
9.1.2.2. На пациентите с пародонтит, които 
пушат, трябва да бъде обяснен евентуалният 
по-лош отговор към лечението.
9.1.2.3. При планирането на поддържащата 
пародонтална терапия трябва да се съобрази 
повишеният риск от прогресия на заболяването.
9.2. Рисков фактор захарен диабет
Неконтролираният захарен диабет е ус­
тановен рисков фактор, благоприятстващ 
прогресията и водещ до по-лоши резултати 
от лечението на пародонталните заболявания. 
При пациенти с наличие на това заболяване 
ефективността на гликемичния контрол се 
определя на базата на нивата на гликирания 
хемоглобин (HbA1c):
– 4 % – 6 % – нормално;
– < 7 % – добър контрол;
– 7 % – 8 % – умерен контрол;
– > 8 % – лош контрол.
9.2.1. Препоръки
9.2.1.1. При пациентите с диабет с добър 
метаболитен контрол не се налагат промени 
в протокола на пародонтална терапия.
9.2.1.2. При пациенти с умерен/лош глике­
мичен контрол се препоръчва консултация с 
лекуващия диабета специалист.
9.2.1.3. При планирането на активната 
пародонтална терапия трябва да се съобрази 
евентуалният по-лош отговор към лечението.
9.2.1.4. При планирането на поддържащата 
пародонтална терапия трябва да се съобрази 
повишеният риск от прогресия на заболява­
нето.
10. Последствия, усложения и странични 
ефекти на терапията
Пародонталното лечение води до промяна 
в обема и качеството на меките и твърдите 
тъкани, свързани със зъбоподдържащия апа­
рат. След пародонтално лечение може да се 
наблюдава свиване на тъканите, свързано с 
оздравителния процес.
10.1. Възможни последици/нежелани ефекти
10.1.1. Свиване, отдръпване на венците и 
разкритие на коренови повърхности, ръбове 
на корони, рецесии. 
10.1.2. Образуване на „черни“ триъгълни­
ци в резултат на свиването на тъканите в 
междузъбните пространства, които могат да 
влошат естетичния изглед.
10.1.3. Задържане на храна след хранене. 
Товa може да наложи да се ползват допълни­
телни средства за орална хигиена след хранене. 
10.1.4. Възможно е да се появи чувст­
вителност на зъбите, която обикновенно е 
преходна. Чувствителност може да означава 
всичко от краткотрайно леко изтръпване на 
зъбите до продължителен зъбен дискомфорт/