Държавен вестник, бр. 97, 2025 г., стр. 120

СТР.  120	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  97
разноски в общ размер 80 лв., представляващи 
платена държавна такса в размер 50 лв. за об­
разуване на дело по подадената жалба и 30 лв. 
за такса за обнародване в „Държавен вестник“, 
съгласно приложен списък на разноските по 
чл. 80 от ГПК.
Ответникът – Министерският съвет на Ре­
публика България, чрез процесуалния предста­
вител юрисконсулт Иванова, в представени по 
делото писмени бележки и в съдебно заседание 
оспорва жалбата като неоснователна. Твърди, 
че атакуваните текстове не противоречат на 
цитираните в жалбата разпоредби на норма­
тивни актове от по-висока степен, нито при 
приемането им са допуснати съществени про­
цесуални нарушения. Претендира присъждане 
на юрисконсултско възнаграждение.
Представителят на Върховната касационна 
прокуратура дава заключение за допустимост 
и основателност на подадената жалба.
Производството е повторно, след като с 
Решение № 13203 от 5.12.2024 г. по адм. дело 
№ 8906/2024 г. на 5-членен състав на ВАС е 
отменено Решение № 7062 от 10.06.2024 г., пос­
тановено от Върховния административен съд, 
четвърто отделение, по адм. дело № 2788/2024 г., 
в частта, с която е отменена разпоредбата на 
чл. 1, ал. 1, т. 1 от Постановление № 90 от 26 
май 2000 г. на Министерския съвет за услови­
ята и реда за предоставяне на стипендии на 
студентите, докторантите и специализантите от 
държавните висши училища и научни органи­
зации, по отношение на израза „с изключение 
на студентите, приети по реда на чл. 9, ал. 3, 
т. 6, буква „б“ и чл. 21, ал. 2 и 3 от Закона за 
висшето образование“ и делото е върнато в тази 
му част за ново разглеждане от друг състав на 
същия съд. За да отмени решението в тази му 
част и да върне делото за ново разглеждане, 
касационният съд е приел, че същото е не­
правилно като постановено при съществено 
нарушение на съдопроизводствените правила. 
Първостепенният съд е приел, че при издава­
нето на Постановление № 27 на Министерския 
съвет от 23 февруари 2018 г., с което обжалва­
ният административен акт е изменен, от кръга 
студенти, получаващи стипендия, изрично 
са изключени студентите „приети по реда на 
чл. 9, ал. 3, т. 6, буква „б“ и чл. 21, ал. 2 и 3 от 
Закона за висшето образование“ е допуснато 
съществено нарушение на административ­
нопроизводствените правила по смисъла на 
чл. 146, т. 3 от АПК. Касационната инстанция 
е приела за основателен довода на касационния 
жалбоподател, че с Постановление № 27 на 
Министерския съвет от 23 февруари 2018 г. не 
е извършено посоченото изменение, с което от 
кръга студенти, получаващи стипендия, изрично 
са изключени студентите „приети по реда на 
чл. 9, ал. 3, т. 6, буква „б“ и чл. 21, ал. 2 и 3 от 
Закона за висшето образование“, а същото е 
направено с приети три изменения на текста, 
извършени с ПМС № 242 от 22 октомври 2002 г., 
ПМС № 177 от 7 август 2012 г. и ПМС № 186 от 
22 юли 2016 г. Тези изменения не са обсъдени 
от тричленния състав на ВАС, не са събрани 
и доказателства в тази насока, поради което и 
изводът за допуснато съществено нарушение на 
административнопроизводствените правила по 
смисъла на чл. 146, т. 3 от АПК е необоснован. 
Не е обсъдена процедурата, с която е изменен 
обжалваният текст, а е обсъдена процедурата по 
приемане на ПМС № 27 от 23 февруари 2018 г., 
с което изменение обаче са добавени единствено 
думите „и граждани на държави – членки на 
Европейския съюз и на Европейското иконо­
мическо пространство“, които не са предмет на 
обжалване в настоящото производство. Пред­
вид изложеното 5-членният състав на ВАС е 
приел, че са налице касационни основания за 
отмяна на решението в тази му част, тъй като 
съдът е отменил нормативния акт поради на­
рушение на процедурата по неговото приемане 
и не е разгледал изложените други доводи за 
незаконосъобразност на оспорения подзаконов 
нормативен акт поради противоречие със за­
кона. С касационната жалба са представени и 
приети процесните ПМС, с които са изменени 
обжалваните разпоредби, които следва да бъдат 
обсъдени при новото разглеждане на делото 
в тази му част, като при необходимост следва 
да се изискат допълнителни доказателства 
във връзка с изпълнението на процедурата по 
приемане на посочените текстове.
Жалбата е процесуално допустима като 
подадена от лица с правен интерес съобразно 
изискването на чл. 186, ал. 1 от АПК. Жалбо­
подателите са студенти задочна форма на обу­
чение по специалността „Право“ в Софийския 
университет „Св. Климент Охридски“, за което 
са приложили доказателства, че са заплатили 
такси за обучение срещу заплащане, и като 
такива са лишени от възможност да получават 
стипендии. По правния интерес на жалбопо­
дателите са се произнесли тричленен състав 
на ВАС, четвърто отделение, с Определение 
по хода на делото от 27.03.2024 г. по адм. дело 
№ 2788/2024 г. и касационният 5-членен състав 
на ВАС с Решение № 13203 от 5.12.2024 г. по 
адм. дело № 8906/2024 г., който е приел, че 
към жалбата, въз основа на която е образува­
но производството пред първоинстанционния 
съд, са представени копия от студентските 
книжки на оспорващите, от които е видно, че 
на същите е положен печат „платено задочно 
обучение“, с оглед което жалбоподателите са 
представили доказателства за наличието на 
правен интерес от оспорване на т. 1 от чл. 1, 
ал. 1 на Постановление № 90 от 26 май 2000 г. 
на Министерския съвет, в частта на думите „с 
изключение на студентите, приети по реда на 
чл. 9, ал. 3, т. 6, буква „б“ и чл. 21, ал. 2 и 3 от 
Закона за висшето образование“. Нас­тоящият 
съдебен състав споделя този извод и приема, че 
за жалбоподателите е налице правен интерес 
от предявеното оспорване.
Разгледана по същество, жалбата е осно­
вателна.
Предмет на оспорване в настоящото пър­
воинстанционно производство е законосъоб­
разността на чл. 1, ал. 1, т. 1 от Постановление 
№ 90 от 26 май 2000 г. на Министерския съвет за