Държавен вестник, бр. 94, 2016 г., стр. 34

СТР.  34	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  94
1.3.2. Изисквания към организацията на 
дейността, вътрешния ред и външните взаимо-
действия.
1.3.2.1. Прием на пациенти.
1.3.2.1.1. Ортопедично-травматологичната 
структура от I ниво на компетентност разпо-
лага с диагностично-консултативен (приемен) 
кабинет, свързан с телефонна или друга връзка 
със структурата по ортопедия и травматология. 
1.3.2.1.2. Приемният кабинет отговаря на изис-
кванията за устройство и оборудване на кабинет 
в специализираната извънболнична медицинска 
помощ съгласно т. 2.1.2. 
1.3.2.1.3. При постъпване на спешно болен 
специалистът в приемния кабинет е задължен 
да приеме документацията и указанията от 
насочващата структура и/или от придружа-
ващото медицинско лице, да снеме анамнеза, 
да осъществи основен клиничен преглед и да 
назначи необходимия обем спешни клинични и 
инструментални изследвания. При уточнена ди-
агноза или продължаващи диференциално-диаг­
ностични търсения пациентът се хоспитализира 
в ортопедично-травматологичното отделение. В 
историята на заболяването се отразяват назначе-
нията за по-нататъшната диагностика, лечение, 
предоперативна подготовка и др. Осъществяват 
се спешни консултации с анестезиолог, кардио-
лог и други специалисти според спецификата на 
заболяването или възрастта на пациента. При 
постъпването на пациент със спешно състояние 
след уточняване на диагнозата приемащият лекар/
екип извършва необходимите спешни дейности, 
предшестващи хоспитализацията (хемостаза, ре-
позиция, имобилизация, амбулаторна хирургична 
обработка и др.). 
1.3.2.1.4. При показания за спешна ортопе-
дично-травматологична операция решението се 
взема от оторизирано лице и аргументирано се 
отразява в историята на заболяването; ръково-
дителят на екипа отговаря за организацията на 
интервенцията: извършването на необходимите 
консултации и изследвания, вземането на ин-
формирано съгласие от пациенти в съзнание, 
формирането на хирургичен екип и осъщест-
вяването на операцията; след извършването на 
операцията пациентът се настанява в структура 
за интензивно лечение или болничния стационар.
1.3.2.1.5. При постъпване на пациент в пла-
нов порядък ортопед-травматологът назначава 
необходимите допълнителни изследвания и 
консултации (с кардиолог, анестезиолог и дру-
ги специалисти), проверява документацията от 
осъществените изследвания в доболничния етап, 
подготвя документацията за хоспитализация 
(история на заболяване, други задължителни 
формуляри). 
1.3.2.1.6. Спешно или планово постъпващите 
пациенти се подлагат на задължителен санитар-
но-хигиенен преглед и обработка. 
1.3.2.2. Предоперативен период и подготовка. 
1.3.2.2.1. Клиничният преглед (КП) изяснява 
характера на заболяването или травматичното ув-
реждане, неговата локализация, необходимостта 
от оперативна намеса (показания за операция), 
нейния очакван обем, избор на оперативен достъп 
и оперативна техника, прогноза за очаквания 
резултат и изход. Той задължително включва 
снемане на анамнеза и физикален преглед, а 
образните, лабораторните и инструменталните 
изследвания и консултациите със специалисти 
от други клинични специалности се назначават 
в зависимост от конкретната ситуация.
1.3.2.2.2. Клиничният преглед за оценка на 
оперативния риск (КПООР) уточнява общото със-
тояние на пациента, наличието на придружаващи 
заболявания, шансовете да понесе необходимата 
анестезия и хирургична намеса, в резултат на 
което се уточняват оперативният риск и факто-
рите, които го повишават. Клиничният преглед 
за оценка на оперативния риск е задължение 
на ортопед-травматолога и анестезиолога при 
уточнени показания за операция и взето решение 
за извършване на планова или спешна хирурги-
ческа намеса. Стандартният КПООР включва 
задължителни консултации със специалист по 
вътрешни болести, а за деца до 18 години – и 
с лекар с придобита специалност „Педиатрия“. 
Този процес завършва с преданестезиологичен 
преглед/консултация с оценка на оперативния 
риск по скалата на АSA (Аmerican Society of 
Anaestesiologists) или друга възприета система, 
изграждане на становище за безопасността, инди-
кациите и контраиндикациите на предстоящата 
анестезия, планиране на възможните анестетични 
техники и средствата за тяхното провеждане.
1.3.2.2.3. Окончателната преценка на опера-
тивния риск се прави от ортопед-травматолога-
оператор – при условия на спешност, и/или от 
лекарски колегиум. Тази преценка се съгласува 
с анестезиолог, а при наличие на специфични 
причини – и с други специалисти-клиницисти 
(лекарски консилиум). 
1.3.2.2.4. Заключителната оценка на оператив-
ния риск се съобщава и обсъжда с пациента и 
неговите близки. При отказ от операция заради 
висок оперативен риск е необходимо информи-
раното съгласие на пациента, както и препоръки 
за възможното поведение и лечение, информация 
за риска за живота или за инвалидизация, за 
възможните усложнения, прогноза за изхода от 
лечението, евентуална препоръка за оперативно 
лечение само в условия на спешност. 
1.3.2.2.5. При индикации за операция и вземане 
на решение за извършване на такава се изисква 
назначаване и провеждане на лечебни мероприя-
тия – подготовка за операция с цел осигуряване 
на оптимално здравно състояние на пациента и 
снижаване на оперативния риск. Подготовката 
за операция включва назначените от консултанта 
и от оператора лечебни, физиотерапевтични и 
други средства и мерки по отношение на: 
1.3.2.2.5.1. предстоящата анестезия – клиничен 
преглед и подготовка на пациента за анестезия 
в съответствие с медицинския стандарт „Анес-
тезиология и интензивно лечение“; 
1.3.2.2.5.2. антиалергична подготовка при 
анамнестични данни за алергия и след предходно 
тестуване; 
1.3.2.2.5.3. кардиологична подготовка, лечение 
на сърдечно-съдови заболявания, профилактика 
на кардиологични усложнения; тромбоемболична 
профилактика и лечение;