Държавен вестник, бр. 107, 2008 г., стр. 13

Б Р О Й  107
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  13
Продължава хармонизирането на национал-
ното законодателство, регулиращо производс-
твото, вноса и дистрибуцията на лекарствените
продукти в страната.
Производството на лекарствените продукти
в Република България е модернизирано в съот-
ветствие с изискванията на Европейския съюз.
Въведен е контрол върху цените на употре-
бяваните в страната лекарства и са установени
практики на лекарствена селекция и реимбур-
сация, съответстващи на нуждите на населени-
ето и съвременните терапевтични изисквания.
Основните предизвикателства са:
•
Подобряване достъпа на населението до
качествени и безопасни лекарствени про-
дукти на достъпни цени;
•
Оптимизиране на дейностите по регист-
рацията и регулация цените на лекарст-
вата;
•
Въвеждане на интегрирана информаци-
онна система за изписване и отпускане на
лекарства;
•
Подобряване контрола по разпределени-
ето и разпространението на лекарствени
продукти;
•
Обучение на медицинските професиона-
листи по рационална лекарствена упот-
реба;
•
Преодоляване на проблемите, свързани
със самолечението;
•
Повишаване информираността на паци-
ентите за правилната употреба на лекар-
ствата;
•
Създаване условия за намаляване на от-
носителния дял на разходите за лекарст-
ва от общите разходи за здравеопазване с
цел постепенно достигане на европейс-
ките стандарти.
10. Психиатрична помощ
Дейностите по решаване на проблемите на
доброто психично здраве у нас не отговорят на
изискванията на европейските страни. Разви-
тието на психиатричната помощ у нас изоста-
ва сериозно от потребностите на населението.
Липсва достоверна информация за честотата
на психичните заболявания. Стационарната
психиатрична помощ не отговаря на изисква-
нията към подобен вид лечебни заведения. Дис-
пансерната система не може да оказва нужна-
та навременна и дългосрочна помощ и лече-
ние. Прехвърлянето на някои лечебни отго-
ворности към общопрактикуващите лекари се
оказа неудачно поради неподготвеността им
за оказване на помощ и здравни услуги в това
направление.
Работи се по изпълнение на национални и
международни проекти като Политика за пси-
хично здраве на Република България 2004—
2012 г. и съпътстващия го Национален план за
действие за осъществяване на политиката за
психично здраве на Република България за пе-
риода 2006—2012 г.; по проектите по Пакта за
стабилност за Югоизточна Европа “Укрепване
на социалното сближаване чрез подобряване на
психиатричната помощ в общността в страните
от Югоизточна Европа” и “Създаване на реги-
онални мрежи и системи за събиране и обмен
на социална и здравна информация”.
Основните предизвикателства са:
•
 Деинституционализиране на психиатрич-
ната помощ;
•
Укрепване на структурите за оказване по-
мощ в общността—дневни центрове в об-
щините;
•
Усъвършенстване на нормативната и фи-
нансовата база за развитие на психиат-
ричната помощ;
•
Рационализиране на системата от струк-
тури и служби на психично здраве;
•
Създаване на ефикасна система за управ-
ление, планиране и оценка на психично-
то здраве съобразно потребностите на на-
селението и на международно приетите
норми и критерии;
•
Повишаване на квалификацията на об-
щопрактикуващите лекари и специалис-
тите в извънболничната помощ за работа
в областта на психичното здраве.
11. Здравна система—насочена към гражда-
ните
Здравната система трябва да удовлетворява
очакванията на хората, да зачита тяхното чо-
вешко достойнство, конфиденциалност, авто-
номност, да ги обслужва качествено и навре-
менно, да предоставя удобства, достъп до мре-
жи за социална подкрепа и избор на изпълни-
тел на медицинска помощ. Това са и критерии-
те за отзивчивост на здравните системи към
гражданите, разработени от Световната здрав-
на организация.
Подобриха се възможностите за избор на
личен лекар, специалист и болнично заведение,
осигуряване достъп на семейството и религиоз-
ни практики при хоспитализация. Проблемни
остават отдалечеността от мястото на предла-
гане на медицинска помощ (първична, специа-
лизирана, болнична, спешна и неотложна), ви-
соките цени на лекарствата и ниските финансо-
ви възможности на голяма част от пациентите.
Все още хората не получават необходимата
промоция на здравето и превенция на заболява-
нията. Болничната система все още не е доста-
тъчно ефективна.
Слабости на здравната система в България
са недостатъчната информираност на населе-
нието за правата и задълженията на участва-
щите в системата, недостатъчно активна ин-
формационна политика, честа липса на обек-
тивна информация по основни проблеми в здра-
веопазването. Населението не познава систе-