Държавен вестник, бр. 27, 2019 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  27
МЕТОДИКА
за извършване на индивидуална оценка 
на потребностите от подкрепа за хората с 
увреждания
Чл. 1. (1) С методиката се урежда начинът 
за изготвянето на индивидуална оценка на 
потребностите на хората с увреждания по 
смисъла на чл. 20, ал. 1 от Закона за хора-
та с увреждания, включително оценката за 
потребността от предоставяне на социални 
услуги, лична помощ или друг вид подкрепа 
при условия и по ред, определени със закон.
(2) Тази методика се основава на био-
психо-социалния модел при съобразяване 
на Международната класификация на функ-
ционирането, уврежданията и здравето на 
Световната здравна организация (МКФУЗ).
(3) Методиката разглежда увреждането 
като обобщено следствие от нарушение във 
функционирането на човека с увреждане, което 
е събирателно понятие, обхващащо всички 
функции и структури на организма, дейности 
и възможности за социално приобщаване.
(4) Чрез модела по ал. 2 се съобразяват:
1. функционалност на човека с уврежда-
не – за извършването на дадено действие 
човекът с увреждане трябва да притежава 
съответната функционалност на организма, в 
т.ч. физическа, психическа, интелектуална и 
сетивна функционалност, която позволява пъл-
ноценното му участие в обществения живот;
2. възможности – обкръжаващата среда 
не възпрепятства човека с увреждане да 
осъществи функционалността си чрез съот-
ветните действия;
3. воля – човекът с увреждане трябва да 
има желание за извършване на конкретни 
действия (освен ако недостатъчното желание е 
израз на болест или функционално нарушение).
(5) Целта на индивидуалната оценка по 
чл. 20, ал. 1 от Закона за хората с уврежда-
ния е получаване на детайлна информация 
за ситуацията относно участието на човека 
с увреждане в обществото и установяване на 
индивидуалните потребности от подкрепа.
(6) Тази методика в съответствие с МКФУЗ 
обхваща следните девет области на живота:
1. обучение и прилагане на знанията;
2. общи задачи и изисквания;
3. комуникация;
4. мобилност;
5. самостоятелна грижа;
6. домашен бит;
7. междуличностни взаимодействия и от-
ношения;
8. основни области на ежедневния живот;
9. граждански и обществен живот.
(7) При изготвяне на индивидуалната 
оценка на потребностите дейността на специа­
лизирания отдел по чл. 21, ал. 1 от Закона 
за хората с увреждания се осъществява при 
спазване на принципите по чл. 4 от Закона 
за хората с увреждания и с цел постигане на:
1. прозрачност и обективност – включване 
и активно участие на човека с увреждане в 
целия процес, и по-специално използване 
на разбираеми и прозрачни инструменти; за 
целите на проследяване на резултатите е не-
обходимо водене на прегледна документация;
2. междуинституционалност – нуждите на 
човека с увреждане и мерките за оказване на 
подкрепа трябва да се определят цялостно, 
като бъдат предвидени в рамките на едно 
общо планиране за социално приобщаване в 
обществото, в съответствие с разпоредбите 
на Закона за хората с увреждания;
3. интердисциплинарност – в зависимост от 
конкретния случай могат да бъдат поканени 
и други специалисти или експерти;
4. ориентация към приемане – определя-
нето на мерките за подкрепа да се постига 
по взаимно съгласие; това изисква участие на 
човека с увреждане в процеса чрез гарантиране 
на яснота и прозрачност и при съобразяване 
с неговите желания и цели;
5. индивидуален подход – всички стъпки в 
рамките на процеса при изготвяне на индиви-
дуалната оценка трябва да бъдат персонално 
адаптирани към потребностите на човека с 
увреждане;
6. личностна ориентация – за гарантиране 
принципа на личностна ориентация трябва да 
се опознаят животът на човека с увреждане, 
конкретните житейски обстоятелства, както и 
неговият опит; всичко това следва да бъде взето 
предвид при определянето на потребностите и 
при конкретното планиране на необходимите 
подкрепящи мерки, както и нарушенията във 
функционирането и произтичащите от тях 
ограничения за социално приобщаване;
7. външните фактори – вземане под внима-
ние на факторите на обкръжаващата среда при 
определяне на потребностите; това се отнася 
и за предоставянето на конкретни мерки за 
подкрепа и документиране на релевантните 
фактори и бариери в тази област;
8. целенасоченост – осигуряване на адек-
ватна подкрепа за човека с увреждане.
Чл. 2. (1) Индивидуалната оценка на по-
требностите се изготвя по образец (приложе-
ние № 1) по ред, определен с Правилника за 
прилагане на Закона за хората с увреждания, 
и съдържа три компонента:
1. компонент I – включва информация за 
човека с увреждане във връзка с обстоятелства 
от социален, семеен, битов и здравен характер 
и други, свързани с неговите затруднения и с 
възможността за неговото социално приобща-
ване, посочена във формуляра за самооценка;
2. компонент II – включва обективни кон-
статации на служителя, водещ случая, относно 
наличните функционални затруднения и барие­
ри на човека с увреждане при изпълнението на 
ежедневните и други дейности; компонент II 
се формира на базата на информацията в 
компонент I и в приложение № 2;
3. компонент III – включва заключения, 
свързани с конкретни целенасочени подкре-