Държавен вестник, бр. 14, 2000 г., стр. 30

С Т Р .  3 0
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 14
 2. Когато съгласно разпоредбите на ал.1 едно
физическо лице е местно лице и на двете дого-
варящи държави, неговото положение се опре-
деля, както следва:
а) то се счита за местно лице само на тази
договаряща държава, в която разполага с пос-
тоянно жилище; ако то разполага с постоянно
жилище в двете договарящи държави, то се счита
за местно лице само на държавата, с която лич-
ните му и икономически връзки са по-тесни
(център на жизнени интереси);
б) ако договарящата държава, в която се
намира центърът на неговите жизнени интере-
си, не може да бъде определена или ако то не
разполага с постоянно жилище в нито една
държава, то се счита за местно лице на държа-
вата, в която обичайно пребивава;
в) ако то обичайно пребивава и в двете дър-
жави или в нито една от тях, компетентните
органи на договарящите държави ще решат
въпроса чрез взаимно споразумение.
3. Когато съгласно разпоредбите на ал. 1 лице,
което не е физическо лице, е местно лице на двете
договарящи държави, то се счита за местно лице
на държавата, съгласно законодателството на
която е регистрирано неговото седалище.
Член 5
Място на стопанска дейност
1. За целите на тази спогодба терминът “мяс-
то на стопанска дейност” означава определено
място на дейност, чрез което се извършва ця-
лостно или частично стопанската дейност на
едно предприятие.
2. Терминът “място на стопанска дейност”
включва по-специално:
а) място на управление;
б) клон;
в) офис;
г) фабрика;
д) работилница;
e) мина, нефтен или газов кладенец, кариера
или всяко друго място за добиване на природни
богатства.
3. Строителна площадка, строителен или мон-
тажен обект представлява място на стопанска
дейност, само ако продължава повече от 9 месеца.
4. Независимо от предходните разпоредби
на този член счита се, че терминът “място на
стопанска дейност” не включва:
а) използването на съоръжения единствено
с цел складиране, излагане или доставка на
стоки, принадлежащи на предприятието;
б) поддържането на запаси от стоки, при-
надлежащи на предприятието единствено с цел
складиране, излагане или доставка на стоки;
в) поддържането на запаси от стоки, при-
надлежащи на предприятието единствено с цел
преработката им от друго предприятие;
г) поддържането на определено място на
дейност изключително за покупка на стоки или
за събиране на информация за предприятието;
д) поддържането на определено място на
дейност изключително с цел извършване на
всяка друга дейност от подготвителен или спо-
магателен характер;
е) поддържането на място на дейност изклю-
чително за осъществяване на всяко съчетание от
посочените в букви “а” до “д” дейности при поло-
жение, че цялостната дейност на това определе-
но място, произтичаща от това съчетание, има
подготвителен или спомагателен характер.
5. Независимо от разпоредбите на ал. 1 и 2,
когато лице, което не е представител с незави-
сим статут, за когото се прилага разпоредбата
на ал. 7, действа от името на предприятие, като
има и обичайно упражнява в едната договаря-
ща държава правото да сключва договори от
името на предприятието, счита се, че това пред-
приятие има място на стопанска дейност в тази
държава по отношение на всички дейности,
които това лице извършва за предприятието,
освен ако дейностите на това лице са ограниче-
ни до посочените в ал. 4, които, ако се извърш-
ват чрез определено място, не биха направили
това определено място място на стопанска дей-
ност съгласно разпоредбите на тази алинея.
6. Независимо от предходните разпоредби на
този член застрахователно дружество на едната
договаряща държава, с изключение на дейности-
те по презастраховане, ще се счита, че притежава
място на стопанска дейност в другата договаря-
ща държава, ако събира застрахователни премии
на територията на тази друга договаряща държа-
ва или прави застраховки в нея чрез лице, различ-
но от представител с независим статут, за когото
се прилагат разпоредбите на ал. 7.
7. Не се счита, че едно предприятие има място
на стопанска дейност в едната договаряща дър-
жава само защото то извършва дейност в тази
държава чрез брокер, комисионер или друг
представител с независим статут, при условие,
че тези лица действат в обичайните граници на
своята дейност. Когато обаче дейността на този
представител е посветена изцяло или почти
изцяло на това предприятие, то той няма да се
счита за представител с независим статут по
смисъла на тази алинея.
8. Обстоятелството, че дружество, което е
местно лице на едната договаряща държава, кон-
тролира или е контролирано от дружество, което
е местно лице на другата договаряща държава
или което извършва стопанска дейност в тази
друга държава (независимо дали чрез място на
стопанска дейност или по друг начин), не е осно-
вание да се счита което и да е от дружествата за
място на стопанска дейност на другото.
Г л а в а  I I I
ОБЛАГАНЕ НА ДОХОДИТЕ
Член 6
Доходи от недвижимо имущество
1. Доходи, получени от местно лице на една-
та договаряща държава от недвижимо имущес-
тво (включително доходи от селско и горско
стопанство), намиращо се в другата договаря-
ща държава, може да се облага с данък в тази
друга държава.