Държавен вестник, бр. 45, 2011 г., стр. 12

СТР.  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  45
и по императивен начин да се намесва в 
частната жизнена сфера на гражданите, като 
преценява кое е в техен интерес и им нарежда 
къде и как да инвестират спестяванията си, 
вместо сами да планират живота си. Такъв 
административно-команден подход е типичен 
за недемократичния, тоталитарен тип упра­
вление и свързаната с него централизирана 
икономика. Поради изложеното считаме, че 
в случая с оглед намесата на държавата в 
гражданския оборот и свободата на договаряне 
е налице нарушаване на неприкосновеността 
на частната собственост като основа на ин­
дивидуалното пространство на гражданина 
по смисъла на чл. 17, ал. 3 от Конституцията.
Споделяме становището по мотивите на 
постановеното решение, че § 4а ПЗРКСО 
нарушава чл. 19, ал. 1 – 3 и чл. 4, ал. 1, изр. 1 
от Конституцията. Пенсионноосигурител­
ните дружества се лишават от придобити 
права, което накърнява правната сигурност 
в икономическата среда, в която действат, 
без това да е наложително за защита на 
правата и законните интереси на осигурени­
те. Първо, нищо не сочи, че дори от гледна 
точка на икономическата целесъобразност 
средствата по индивидуалните партиди ще 
бъдат управлявани по-ефективно от НОИ, 
след като според официалните статистиче­
ски данни дружествата отбелязват добра 
доходност през последните две години и са 
измежду първите, които излизат от финан­
сово-икономическата криза. Второ, държа­
вата би могла да реализира социалната си 
функция и по друг начин – например чрез 
субсидиране на по-малките пенсии на част 
от работниците и служителите, подлежа­
щи на ранно пенсиониране, още повече, че 
прехвърлянето на индивидуалните партиди 
в НОИ ще увеличи дефицита на последния, 
който също подлежи на субсидиране.
С оспореното законодателно решение 
фактически се ликвидира част от създадения 
съобразно държавните изисквания пазар, а 
това очевидно е несъвместимо със свобод­
ната стопанска инициатива, т.е. с пазарната 
свобода на гражданите и юридическите лица, 
която е посочена между основните начала 
на Конституцията като фундамент на наци­
оналната икономика (чл. 19, ал. 1). Според 
тази либерална позиция пазарът представлява 
саморегулиращ се механизъм, който решава 
собствените си проблеми и обезпечава рав­
ни възможности на всеки. Съгласно чл. 19, 
ал. 2 от Конституцията държавата трябва да 
осигури гаранциите за реализация на пазар­
ната свобода, като, от една страна, осигури 
равни правни условия за стопанска дейност 
на пазарните субекти, а, от друга – пре­
дотврати деформациите от злоупотреби с 
монополизма и нелоялната конкуренция и 
защити потребителя. В настоящия случай 
стопанската дейност на пенсионните друже­
ства се свързва не с производство на стоки и 
услуги, а с доходоносно инвестиране в ценни 
книжа, финансови инструменти и недвижими 
имоти на акумулираните в професионалния 
фонд средства по индивидуалните партиди на 
осигурените лица. Не може да има никакво 
съмнение, че осигурените лица представляват 
потребители на финансови услуги. В това си 
качество те получават дължимата защита по 
чл. 19, ал. 2 от Конституцията чрез засиле­
ната държавна регулация, която предвижда 
редица изисквания с рестриктивен характер 
към създаването и дейността на пенсионните 
дружества. При липсата на доброволност от 
страна на потребителите с изземването на 
управляваните от пенсионните дружества 
средства държавата обаче е надхвърлила 
допустимия предел на намеса в пазарните 
отношения. Отклонила се е от задължението 
си в условията на пазарна икономика чрез 
закона да защитава инвестициите и стопан­
ската дейност на физическите и юридическите 
лица. Налице е нарушение по чл. 19, ал. 3 
във връзка с ал. 1 и чл. 17, ал. 3 от Консти­
туцията, защото свободният пазар изисква 
автономни пазарни субекти, едновременно 
разполагащи с правото на неприкосновена 
частна собственост и правото на свободна 
стопанска инициатива в условията на кон­
куренция и независимо вземане на решения.
 Допълнително може само да се отбележи, 
че в случая е накърнена и справедливостта 
като призната от преамбюла на Конституци­
ята, абзац 2 общочовешка ценност, защото на 
по-тежка санкция подлежат онези пенсионни 
дружества, които в конкурентната среда, 
предлагайки на потребителите по-изгодни 
условия, са постигнали по-добри резултати, 
тъй като по силата на оспорената разпоредба 
точно от тях се отнема натрупаният с пове­
че труд и умения по-значителен финансов 
ресурс. В този аспект еднаквото третиране 
на различните съставлява нарушение на из­
искването по чл. 19, ал. 2 от Конституцията 
да бъдат създадени и гарантирани еднакви 
правни условия за стопанска дейност на 
всички граждани и юридически лица.
В заключение констатираме, че противо­
конституционността на оспорения текст от 
КСО е резултат на нарушаване на мярата в 
отношенията между конституционно защи­
тени ценности, при което свободната сто­
панска инициатива, т.е. пазарната свобода, 
представляваща фундаментален принцип 
на икономиката на страната, е пожертвана 
заради превратното разбиране на законо­
дателя за защита на правото на социално 
осигуряване.
	
Конституционни съдии: Вл. Славов
	
Бл. Пунев
	
Р. Ненков
7096