Държавен вестник, бр. 8, 2016 г., стр. 43

БРОЙ  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  43  
22. ниво на мониторинг, обработване и док-
ладване на информацията от мониторинга; 
23. модернизация на оборудването и на ус-
лугите.
Чл. 12. За всеки тунел се определят ясно 
дефинирани процедури и отговорности, догово-
рени и определени писмено, по отношение на 
управлението на трафика и оборудването на ту-
нела, за да се гарантира бърза и координирана 
реакция при извънредни ситуации.
Чл. 13. Мерките, които трябва да се пред-
приемат в резултат на цялостна преценка на 
безопасността, са част от проектната докумен-
тация на тунела.
Чл. 14. Концепцията за безопасност на ту-
нела се оценява от експертна група, назначе-
на от възложителя. Изискванията към обхвата 
на дейностите са дадени в приложение № 1, а 
съдържанието на документацията за тунела е 
дадено в приложение № 2.
Раздел ІІ
Анализ на риска
Чл. 15. (1) Основните характеристики, по 
които тунелите се класифицират в зависимост 
от опасностите в тях, са дължината на тунела, 
интензивността и посоката на движение в него. 
Анализът на риска трябва да започва с отнасяне 
на тунела в един от класовете, които са дадени 
в табл. 1.
Таблица 1
Брой  
тунелни 
тръби/ 
движение
С една тръба/ 
двупосочно 
движение
С две и повече тръби/
еднопосочно 
движение
Дължина 
[m]
400 – 
1000
> 1000
400 – 
1000
1000 – 
3000
> 3000
Интензив- 
ност [pcu/d]
≤ 2000
> 2000
Клас на ту-
нела
I клас II клас
III 
клас
IV 
клас
V клас
Забележки:
1. Дължината на тунела е разстоянието между 
неговите портали.
2. рcu/d е среднодневният трафик, изчислен чрез 
деление на годишния трафик на 365 дни. 
3. За тунели с двупосочно движение в годишния 
трафик се включва броят на превозните средства, ко-
ито преминават през тунела в двете посоки.
(2) Колкото по-висок е класът на тунела, 
толкова по-количествен трябва да бъде анали-
зът и оценката на рисковете в него.
Чл. 16. (1) Когато при тунел с дължина над 
400 m има специфична характеристика по отно-
шение на посочените в чл. 11 параметри, се из-
вършва анализ на риска, за да се установи дали 
за осигуряването на безопасността в тунела са 
необходими допълнителни мерки и/или други 
съоръжения, които са извън изискванията на 
тази наредба. 
(2) Когато при съществуващи тунели мер-
ките за изпълнение на конструктивните изис-
квания водят до неоправдано високи разходи, 
трябва да се провери доколко те могат да бъдат 
компенсирани с други мерки. Административ-
ният орган, определен в чл. 3, ал. 1 на Наредба 
№ 1 от 2007 г. на МТ, по реда на чл. 4 на тази 
наредба може да приеме мерки за намаляване 
на рисковете като алтернатива на конструктив-
ните изисквания, ако тези мерки водят до екви-
валентна или по-висока степен на безопасност 
или защита. Тяхната ефективност се доказва на 
базата на анализ на риска. 
(3) При анализа на риска се изследват риско-
вете за конкретен тунел, като се отчитат всички 
проектни и транспортни фактори, които имат 
отношение към безопасността, като се вземат 
предвид всички изброени в чл. 11 параметри. С 
анализа на риска се доказва: 
1. допустимостта на надлъжната вентилация; 
2. допустимостта на транспортирането на 
опасни товари, дефинирани в Европейската 
спогодба за международен превоз на опасни то-
вари по шосе (ADR-2009) и съответните нацио-
нални нормативни актове; за тунели с дължина 
над 400 m преди определянето или изменението 
на изисквания за превоз на опасни товари се из-
вършва анализ на риска в съответствие с указа-
нията в приложение № 3 и при спазване разпо-
редбите на Европейската спогодба за междуна-
роден превоз на опасни товари по шосе (ADR); 
когато съществуват алтернативни маршрути за 
превоз на опасни товари, същите се включват 
в анализа на риска; с резултатите от анализа се 
обосновават решения за редуциране на вероят-
ността за поява и/или на размера на загубите 
чрез допълнителни конструктивни, технически 
и/или организационни мерки.
(4) Анализ на риска се извършва от орга-
низация, която е функционално независима от 
органа, отговорен за управлението на тунела, 
или от експерти, които са функционално неза-
висими от органа, отговорен за управлението 
на тунела. Съдържанието и резултатите от ана-
лиза на риска се прилагат към досието за безо-
пасност на тунела, което се представя пред ад-
министративния орган, определен в чл. 3, ал. 1 
на Наредба № 1 от 2007 г. на МТ.
(5) Анализът на риска включва моделни 
изследвания на сценарии за оценка на после-
диците (загубите) и емпирични оценки за чес-
тотата от представителни статистически данни 
за пътнотранспортни произшествия и аварии в 
тунели. Анализът на риска трябва да дефинира 
източниците на опасности и да определи коли-
чествено риска. Приложимите методи за анализ 
на риска в различните стадии на проектиране 
са различни в зависимост от степента на кон-
кретизиране на функционалните, технологич-
ните и техническите решения. Тези методи са 
качествени, полуколичествени и количествени 
(вероятностни). Минималният обхват на оцен-
ката на риска във фазите на проектирането и в 
експлоатацията е даден в приложение № 3.