Държавен вестник, бр. 1, 2014 г., стр. 13

БРОЙ  1	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
правото да практикуват на медицинските 
специалисти, вписани в техните регистри, 
включително информация за конкретни 
права да предоставят услуги или за всякакви 
ограничения по отношение на дейността им.
(5) Институциите по ал. 3 и 4 предоставят 
на НЗОК поисканата информация в двудневен 
срок от постъпване на искането.
(6) Информацията по ал. 3 и 4 и условията 
и редът за предоставянето є се определят с 
наредбата по чл. 80е, ал. 4.“
5. В допълнителните разпоредби се съз-
дава § 1б:
„§ 1б. По смисъла на глава втора, раздел ХІІ:
1. „Здравно обслужване“ са здравни услуги, 
предоставяни от медицински специалисти 
на пациенти с оглед оценка, поддържане 
или възстановяване на тяхното здравослов-
но състояние, включително предписването, 
изпълнението на медицинските предписания 
и предоставянето на лекарствени продукти 
и медицински изделия.
2. „Здравноосигурени лица“ са:
а) лица, включително членове на техните 
семейства и преживелите ги лица, които 
попадат в приложното поле на член 2 от 
Регламент (ЕО) № 883/2004 и които са оси-
гурени лица по смисъла на член 1, буква „в“ 
от посочения регламент, и 
б) граждани на трети държави, които 
попадат в приложното поле на Регламент 
(ЕО) № 859/2003 на Съвета от 14 май 2003 г. 
за разширяване на приложното поле на раз-
поредбите на Регламент (ЕИО) № 1408/71 и 
Регламент (ЕИО) № 574/72 за граждани на 
трети страни, които все още не са субект на 
тези разпоредби единствено на основание на 
тяхното гражданство или Регламент (ЕС) 
№ 1231/2010 на Европейския парламент и на 
Съвета от 24 ноември 2010 г. за разширяване 
обхвата на Регламент (ЕО) № 883/2004 и на 
Регламент (ЕО) № 987/2009 по отношение 
на гражданите на трети държави, които все 
още не са обхванати от тези регламенти 
единствено на основание на тяхното граж-
данство (ОВ, L 344/1 от 29 декември 2010 г.) 
или които отговарят на условията за право 
на обезщетения по законодателството на 
държавата членка по осигуряване.
3. „Държава членка по осигуряване“ е:
а) за лицата, посочени в т. 2, буква „а“ – дър-
жавата членка, която е компетентна да даде 
на осигуреното лице предварително разре-
шение да получи подходящо лечение извън 
държавата членка на пребиваване съгласно 
Регламент (ЕО) № 883/2004 и Регламент (ЕО) 
№ 987/2009;
б) за лицата, посочени в т. 2, буква 
„б“ – държавата членка, която е компетентна 
да даде на осигуреното лице предварително 
разрешение да получи подходящо лечение 
в друга държава членка съгласно Регла-
мент (ЕО) № 859/2003 или Регламент (ЕС) 
№ 1231/2010; ако няма държава членка, ком-
петентна съгласно посочените регламенти, 
държава членка по осигуряване е държавата 
членка, в която лицето е осигурено или има 
право на обезщетения по болест съгласно 
законодателството на тази държава членка.
4. „Държава членка по местолечение“ е 
държавата членка, на чиято територия дейст-
вително се предоставя здравно обслужване 
на пациента. При телемедицински услуги се 
приема, че здравното обслужване се предос-
тавя в държавата членка, в която е установен 
доставчикът на здравно обслужване.
5. „Медицински специалисти“ са лица, уп-
ражняващи медицинска професия по чл. 183, 
ал. 1 от Закона за здравето.
6. „Пациент“ е физическо лице, което търси 
да получи или получава здравно обслужване 
в държава членка.
7. „Лекарствен продукт“ е лекарствен про-
дукт по смисъла на Закона за лекарствените 
продукти в хуманната медицина.
8. „Медицинско изделие“ е медицинско 
изделие по смисъла на Закона за медицин-
ските изделия.
9. „Медицинско предписание“ е медицин-
ско предписание по смисъла на Закона за ле-
карствените продукти в хуманната медицина.“
§ 16. В Закона за лекарствените продукти 
в хуманната медицина (обн., ДВ, бр. 31 от 
2007 г.; изм., бр. 19 от 2008 г.; Решение № 5 
на Конституционния съд от 2008 г. – бр. 65 
от 2009 г.; изм., бр. 71 от 2008 г., бр. 10, 23, 
41, 88 и 102 от 2009 г., бр. 59 и 98 от 2010 г., 
бр. 9, 12, 60 и 61 от 2011 г., бр. 38, 60 и 102 от 
2012 г. и бр. 15 от 2013 г.) се правят следните 
допълнения:
1. В чл. 221 се създават ал. 4 и 5:
„(4) Изискванията към медицинските 
предписания, които са издадени по искане на 
пациент, който възнамерява да ги използва в 
друга държава членка, както и признаването 
и изпълнението на такива, издадени в друга 
държава членка, се извършват при условия 
и по ред, определени с наредбата по ал. 1.
(5) Възстановяването на разходите за ле-
карствени продукти по медицински предпи-
сания, изпълнени в друга държава членка, се 
извършва при условия и по ред, определени 
с наредбата по чл. 80е, ал. 4 от Закона за 
здравното осигуряване.“
2. В § 1 от допълнителните разпоредби се 
създава т. 35а:
„35а. „Медицинско предписание“ е пред-
писание на лекарствен продукт или на ме-
дицинско изделие, издадено от лице, което 
упражнява регулирана медицинска професия 
по смисъла на § 1, т. 1 от допълнителните 
разпоредби на Закона за признаване на 
професионални квалификации и което има