Държавен вестник, бр. 32, 2010 г., стр. 7

БРОЙ  32	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
§ 59. В чл. 428 след думите „лишаване от 
свобода“ се добавя „или пробация“.
§ 60. В глава тридесет и пета в наимено­
ванието на раздел ІV накрая се добавя „или 
пробация“.
§ 61. В чл. 447 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. В текста преди т. 1 след думите „лишаване 
от свобода“ се добавя „или пробация“.
2. В т. 1 думите „в затвора или поправителния 
дом“ се заменят с „по време на изпълнение на 
наказанието“.
3. Създава се т. 5:
„5. при временна екстрадиция на осъдения 
в друга държава и при временно предаване на 
исканото лице с Европейска заповед за арест 
на издаващата държава – членка на Европей­
ския съюз – до изтичане на срока, определен с 
писмено споразумение между двете държави.“
§ 62. В чл. 452 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. В ал. 1 се създава изречение второ: „Съдът 
се произнася с определение, което може да се 
обжалва и протестира в седемдневен срок от 
постановяването му по реда на глава двадесет 
и първа.“
2. В ал. 2 накрая се добавя „освен в случаите 
по чл. 269, ал. 3“.
3. Алинея 3 се изменя така:
„(3) Разпоредбите на ал. 1 и 2 се прилагат 
и при налагане на друга пробационна мярка, 
както и при замяната на една пробационна 
мярка с друга. Съдът се произнася с опреде­
ление, което може да се обжалва и протестира 
в седемдневен срок от постановяването му по 
реда на глава двадесет и втора.“
§ 63. В чл. 474 ал. 1 се изменя така:
„(1) Съдебен орган на друга държава може да 
проведе чрез видеоконференция или телефонна 
конференция разпит на лице, което е свидетел 
или вещо лице в наказателно производство и се 
намира в Република България, както и разпит с 
участието на обвиняем само ако това не проти­
воречи на основните принципи на българското 
право. Разпит чрез видеоконференция с участие 
на обвиняем може да се проведе само с негово 
съгласие и след като участващите български 
съдебни органи и съдебните органи на другата 
държава договорят начина на провеждане на 
видеоконференцията.“ 
§ 64. В чл. 478 се правят следните изменения:
1. В ал. 2 в текста преди т. 1 думите „Мол­
бата за трансфер на наказателно производство 
от друга държава се приема от органа по ал. 1, 
когато:“ се заменят с „Органите по ал. 1 не­
забавно препращат молбата за трансфер на 
наказателно производство от друга държава на 
компетентния орган на наказателното произ­
водство съгласно разпоредбите на този кодекс, 
а когато подсъдността не може да се определи 
по правилата на чл. 37 – на софийските съди­
лища. Молбата за трансфер на наказателно 
производство от друга държава се приема от 
органа на наказателното производство, когато 
са налице няколко от следните основания:“.
2. Алинея 3 се отменя.
Преходни и заключителни разпоредби
§ 65. Данните, получени при прилагане на 
специални разузнавателни средства до влизането 
в сила на този закон, не могат да се използват 
в наказателното производство при условията и 
по реда на чл. 177, ал. 3. 
§ 66. (1) Неприключените съдебни производ­
ства по глава двадесет и шеста се довършват 
по досегашния ред.
(2) Определенията на съда по отменения 
чл. 369, ал. 5 подлежат на проверка по реда 
на глава тридесет и трета и след влизането в 
сила на този закон. Проверката се извършва 
на основание чл. 422, ал. 1, т. 1 – 3, както и 
при допуснати съществени нарушения на про­
цесуалните правила.
§ 67. В Наказателния кодекс (обн., ДВ, 
бр. 26 от 1968 г.; попр., бр. 29 от 1968 г.; изм., 
бр. 92 от 1969 г., бр. 26 и 27 от 1973 г., бр. 89 
от 1974 г., бр. 95 от 1975 г., бр. 3 от 1977 г., 
бр. 54 от 1978 г., бр. 89 от 1979 г., бр. 28 от 
1982 г.; попр., бр. 31 от 1982 г.; изм., бр. 44 
от 1984 г., бр. 41, 79 и 80 от 1985 г., бр. 89 и 
90 от 1986 г., бр. 37, 91 и 99 от 1989 г., бр. 10, 
31 и 81 от 1990 г., бр. 1 и 86 от 1991 г.; попр., 
бр. 90 от 1991 г.; изм., бр. 105 от 1991 г., бр. 54 
от 1992 г., бр. 10 от 1993 г., бр. 50 от 1995 г.; 
Решение № 19 от 1995 г. на Конституционния 
съд – бр. 97 от 1995 г.; изм., бр. 102 от 1995 г., 
бр. 107 от 1996 г., бр. 62 и 85 от 1997 г.; Ре­
шение № 19 от 1997 г. на Конституционния 
съд – бр. 120 от 1997 г.; изм., бр. 83, 85, 132, 
133 и 153 от 1998 г., бр. 7, 51 и 81 от 1999 г., 
бр. 21 и 51 от 2000 г.; Решение № 14 от 2000 г. 
на Конституционния съд – бр. 98 от 2000 г.; 
изм., бр. 41 и 101 от 2001 г., бр. 45 и 92 от 
2002 г., бр. 26 и 103 от 2004 г., бр. 24, 43, 76, 
86 и 88 от 2005 г., бр. 59, 75 и 102 от 2006 г., 
бр. 38, 57, 64, 85, 89 и 94 от 2007 г., бр. 19, 67 
и 102 от 2008 г. и бр. 12, 23, 27, 32, 47, 80, 93 
и 102 от 2009 г.) се създава чл. 12б:
„Чл. 12б. Не е общественоопасно деянието, 
извършено от лице, което е действало като 
служител под прикритие в рамките на опре­
делените му правомощия по закон.“
§ 68. В Закона за изпълнение на наказанията 
и задържането под стража (обн., ДВ, бр. 25 от 
2009 г.; изм., бр. 74 и 82 от 2009 г.) се правят 
следните изменения:
1. В чл. 244, ал. 1 и 2 думите „заключителен 
акт“ се заменят с „писмено мнение“. 
2. В чл. 245:
а) в ал. 1 думите „заключителния акт“ се 
заменят с „писменото мнение“;
б) в ал. 2 думите „изготвен заключителен 
акт“ се заменят с „изготвено писмено мнение“.
§ 69. В Закона за специалните разузнавател­
ни средства (обн., ДВ, бр. 95 от 1997 г.; изм. 
и доп., бр. 70 от 1999 г., бр. 49 от 2000 г., бр. 
17 от 2003 г., бр. 86 от 2005 г., бр. 45 и 82 от 
2006 г., бр. 109 от 2007 г., бр. 43 и 109 от 2008 г. 
и бр. 88, 93 и 103 от 2009 г.) в чл. 29 се правят 
следните изменения и допълнения:
1. Алинея  1 се изменя така: