Държавен вестник, бр. 108, 2008 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  108
(4) Разпоредбите на ал. 2 на този член не се
прилагат в случай на данъчна измама или за-
обикаляне на данъчното облагане.
Член 10
Дивиденти
(1) Дивидентите, платени от дружество, мес-
тно лице на едната договаряща държава, на мес-
тно лице на другата договаряща държава, могат
да се облагат с данък в тази друга държава.
(2) Въпреки това такива дивиденти могат да
се облагат с данък и в договарящата държава,
на която дружеството, изплащащо дивиденти-
те, е местно лице и в съответствие със законо-
дателството на тази държава, но ако притежа-
телят на дивидентите е местно лице на другата
договаряща държава, така начисленият данък
няма да надвишава 10 процента от брутната сума
на дивидентите.
Тази алинея не засяга данъчното облагане
на дружеството по отношение на печалбите, от
които се изплащат дивидентите.
(3) Терминът “дивиденти”, употребен в този
член, означава доходи от всички видове акции
или други права, даващи право на участие в пе-
чалбите, с изключение на вземания за дълг, как-
то и доходи от други корпоративни права, които
са подчинени на същия  данъчен режим като
доходи от акции, в съответствие със законода-
телството на държавата, на която дружеството,
извършващо разпределението, е местно лице.
(4) Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако притежателят на дивидентите, който е мест-
но лице на едната договаряща държава, извър-
шва стопанска дейност в другата договаряща дър-
жава, на която е местно лице дружеството, изпла-
щащо дивидентите, чрез място на стопанска дей-
ност, разположено там, или извършва в тази дру-
га държава независими лични услуги чрез опре-
делена база, разположена там, и участието, във
връзка с което се изплащат дивидентите, е дей-
ствително свързано с това място на стопанска
дейност или определена база. В този случай се
прилагат съответно разпоредбите на чл. 7 и 14.
(5) Когато дружество, което е местно лице на
едната договаряща държава, получава печалби
или доходи от другата договаряща държава, тази
друга държава не може да налага никакъв данък
върху дивидентите, платени от дружеството, ос-
вен доколкото тези дивиденти са платени на мес-
тно лице на тази друга държава или доколкото
участието, във връзка с което са платени диви-
дентите, е действително свързано с място на сто-
панска дейност или определена база, намираща
се в тази друга държава, нито да облага неразпре-
делените печалби на дружеството с данък върху
неразпределените печалби, дори ако изплатени-
те дивиденти или неразпределените печалби се
състоят изцяло или частично от печалби или
доходи, произхождащи в тази друга държава.
Член 11
Лихви
(1) Лихвите, произхождащи от едната дого-
варяща държава и платени на местно лице на
другата договаряща държава, могат да се обла-
гат с данък в тази друга държава.
(2) Въпреки това тези лихви могат да се
облагат с данък и в договарящата държава, в
която възникват и съобразно законодателст-
вото на тази държава, но когато притежате-
лят на лихвите е местно лице на другата дого-
варяща държава, така наложеният данък няма
да надвишава 10 процента от брутната сума
на лихвите.
(3) Независимо от разпоредбите на ал. 2
лихвите, произхождащи в едната договаряща
държава и платени на правителството на друга-
та договаряща държава или на Националната
банка (Централната банка) на тази друга дър-
жава, се освобождават от облагане с данък в
първата посочена договаряща държава.
(4) Терминът “лихви”, използван в този член,
означава доход от вземания за дълг от всякакъв
вид независимо от това, дали са обезпечени или
не с ипотека и носещи или не правото на учас-
тие в печалбите на длъжника, и по-специално
доходи от държавни ценни книжа и доходи от
бонове и облигации, включително от премии и
бонуси, свързани с такива ценни книжа, бонове
или облигации. Санкции за закъснели плаща-
ния не се считат за лихви за целите на този член.
(5) Разпоредбите на ал. 1, 2 и 3 не се прила-
гат, ако притежателят на лихвите, който е мест-
но лице на едната договаряща държава, извър-
шва стопанска дейност в другата договаряща
държава, от която произхождат лихвите, пос-
редством намиращо се там място на стопанска
дейност или извърша в тази друга държава не-
зависими лични услуги чрез определена база,
разположена там, и вземането за дълг, във връз-
ка с което се плащат лихвите, е действително
свързано с такова място на стопанска дейност
или определена база. В такъв случай се прила-
гат съответно разпоредбите на чл. 7 и 14.
(6) Лихвите се считат за възникнали в една-
та договаряща държава, когато платецът е са-
мата тази държава, неин орган на местна власт
или местно лице на тази държава. Когато оба-
че платецът на лихвите, независимо дали е
местно лице на едната договаряща държава или
не, притежава в едната договаряща държава
място на стопанска дейност или определена
база, във връзка с които е възникнал дългът,
който поражда плащането на лихвите и тези
лихви са за сметка на такова място на стопан-
ска дейност или определена база, ще се счита,
че тези лихви произхождат от държавата, в
която се намира мястото на стопанска дейност
или определената база.
(7) Когато поради особените взаимоотноше-
ния  между платеца и притежателя на дохода
или между тях двамата и някое друго лице су-
мата на лихвите, като се има предвид вземане-
то за дълг, за което се изплащат, надвишава
сумата, която би била договорена между плате-
ца и притежателя при липсата на тези взаимо-
отношения, разпоредбите на този член се при-
лагат само по отношение на последната сума. В
такъв случай надвишаващата сума се облага