Държавен вестник, бр. 37, 2000 г., стр. 34

С Т Р .  3 4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 37
тави на генералния секретар на ООН подробна
информация за всички ратификации и за всич-
ки съобщения за денонсиране, които е регист-
рирал съгласно предходните членове.
Член 8
При необходимост Административният съ-
вет на Международното бюро на труда ще пред-
ставя на Генералната конференция на Между-
народната организация на труда доклад относ-
но прилагането на тази конвенция и ще опреде-
ля дали въпросът за нейното пълно или частич-
но ревизиране трябва да бъде включен в днев-
ния ред на конференцията.
Член 9
1. В случай че конференцията приеме нова
конвенция, която ревизира напълно или час-
тично настоящата, и ако новата конвенция не
предвижда друго:
а) ратификацията от държава—членка на
организацията, на новата ревизираща конвен-
ция води по право, независимо от разпоредбата
на чл. 17, до непосредственото денонсиране на
тази конвенция, при положение че новата реви-
зираща конвенция е влязла в сила;
b) от датата на влизане в сила на новата
ревизираща конвенция тази конвенция ще прес-
тане да бъде открита за ратификация от държа-
вите—членки на организацията.
2. Тази конвенция във всички случаи ще ос-
тане в сила в настоящата форма и съдържание
за всички държави членки, които са я ратифи-
цирали, но не са ратифицирали ревизиращата
конвенция.
Член 10
Английският и френският текст на тази кон-
венция имат еднаква сила.
Това е автентичният текст на Конвенцията,
приета по съответния ред от Генералната кон-
ференция на Международната организация на
труда по време на редовната 40-а сесия, със-
тояла се в Женева и завършила на двадесет и
петия ден от месец юни 1957 г.
22146
МИНИСТЕРСТВО
НА ВЪНШНИТЕ РАБОТИ
СПОГОДБА
между правителството на Република Бълга-
рия и правителството на Република Словения
за обратно приемане на лица
(Утвърдена с Решение № 601 от 10 ноември
1998 г. на Министерския съвет. В сила от
14 април 2000 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Република Словения, нари-
чани “договарящи страни”,
водени от желанието да улеснят в духа на
доброто сътрудничество и на взаимна основа
обратното приемане на лица, чието влизане или
пребиваване на територията на държавата на
другата договаряща страна е в противоречие с
националното законодателство,
се договориха за следното:
I. Обратно приемане на граждани на държа-
вите на договарящите страни
Член 1
(1) Всяка договаряща страна приема обрат-
но на територията на своята държава, по молба
на другата договаряща страна и без формалнос-
ти, всяко лице, което не отговаря или вече не
отговаря на изискванията за влизане или пре-
биваване на територията на държавата на мо-
лещата договаряща страна, когато е установе-
но или се предполага, че това лице притежава
гражданството на държавата на замолената
договаряща страна.
(2) Гражданството може да бъде установено
или да се предположи на основата на документи-
те, посочени в приложение 1 към тази спогодба.
Гражданството може да се приеме за установено
също така и на основата на други данни.
(3) Молещата договаряща страна връща на
територията на нейната държава лице, което е
прието обратно, при същите условия, ако при
последващи проверки е установено, че към
момента на напускане на територията на дър-
жавата на молещата договаряща страна лицето
не е притежавало гражданството на държавата
на замолената договаряща страна.
II. Обратно приемане на граждани на трети
държави и на лица без гражданство
Член 2
(1) Всяка договаряща страна приема обрат-
но на територията на своята държава по молба
на другата договаряща страна и без формалнос-
ти гражданин на трета държава или лице без
гражданство, който/което не отговаря или вече
не отговаря на условията за влизане или преби-
ваване на територията на държавата на моле-
щата договаряща страна, когато е установено,
че това лице е влязло на територията на нейна-
та държава след пребиваване или транзитно
преминаване през територията на държавата
на замолената договаряща страна.
(2) Всяка договаряща страна приема об-
ратно по молба на другата договаряща страна
и без формалности гражданин на трета дър-
жава или лице без гражданство, който/което
не отговаря или вече не отговаря на условия-
та за влизане или пребиваване на територия-
та на държавата на молещата договаряща
страна, когато това лице притежава валидна
виза или каквото и да е друго валидно разре-
шение за пребиваване, издадено от замолена-
та договаряща страна.
Член 3
Задължението за обратно приемане по реда
на чл. 2 не се прилага по отношение на:
а) граждани на трети държави, имащи обща
държавна граница с държавата на молещата
договаряща страна, и на лица без гражданство,
които притежават валидно разрешение за пре-
биваване, издадено от компетентните власти
на такава трета съседна държава;