Държавен вестник, бр. 74, 2006 г., стр. 55

Б Р О Й  74
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  55
2. мотивирано отказва плащането—когато
не е налице основание за плащане или когато
представените доказателства не са били доста-
тъчни за установяване на основанието или раз-
мера на обезщетението.
(9) Фондът уведомява увреденото лице за
взетото решение и дължи лихва за забава от
датата, на която изтича срокът за произнасяне
по претенция.
(10) Разходите за определяне и изплащане
на обезщетението са за сметка на:
1. виновния водач—когато фондът изплаща
обезщетение във връзка с гражданска отговор-
ност на водач на моторно превозно средство;
2. фонда—когато фондът изплаща обезщете-
ние във връзка с гражданската отговорност на
водач на моторно превозно средство и пътнот-
ранспортното произшествие е било причинено от
неидентифицирано моторно превозно средство;
3. превозвача—когато фондът изплаща обез-
щетение във връзка със задължителна застра-
ховка “Злополука”.
(11) Когато представените доказателства не
са били достатъчни за установяване на основа-
нието или размера на обезщетението, в отказа
си фондът е длъжен да посочи подлежащите на
установяване обстоятелства заедно с доказател-
ствените средства за тяхното установяване при
спазване на разпоредбите на чл. 105 КЗ.
Чл. 32. Увреденото лице може да предяви
претенцията си за плащане пред съда само ако
фондът не се произнесе по подадената молба в
срока по чл. 31, ал. 7, откаже да плати обезще-
тение или ако увреденото лице не е съгласно с
размера на обезщетението.
Чл. 33. (1) След изплащане на обезщетение-
то по чл. 28, ал. 1 или по чл. 288, ал. 2 КЗ фон-
дът встъпва в правата на увреденото лице до
размера на платеното и разходите по чл. 31,
ал. 10. Когато увреденото лице разполага с из-
пълнителен лист срещу виновния водач, фон-
дът може да се ползва от правата по него въз
основа на документите и извлеченията от смет-
ките, с които се установяват платените от него
суми. Когато фондът е определил и изплатил
обезщетение, което е по-малко от размера по
изпълнителния лист, в изпълнителното произ-
водство увреденото лице удовлетворява взема-
нето си за разликата преди фонда.
(2) След изплащане на обезщетението по
чл. 28, ал. 1, т. 2 фондът има право на иск срещу
превозвача до размера на платеното и на разхо-
дите по чл. 31, ал. 10.
(3) За вземанията си по ал. 1 и 2 фондът
може да се снабди с изпълнителен лист въз
основа на документите и извлеченията от смет-
ките, с които те се установяват, ако не получи
плащане в едномесечен срок от получаването
на писмена покана от виновния водач, съот-
ветно превозвача.
Чл. 34. (1) Гаранционният фонд възстановя-
ва суми, изплатени от компенсационен орган в
държава членка, когато:
1. моторното превозно средство на винов-
ния водач обичайно се намира на територията
на Република България и в двумесечен срок от
настъпване на застрахователното събитие не
може да се определи застрахователят;
2. застрахователното събитие е настъпило
на територията на Република България и не
може да се определи моторното превозно сред-
ство или моторното превозно средство обичай-
но се намира на територията на трета държава.
(2) Сумите по ал. 1 се възстановяват в пълен
размер в срок 15 дни от писменото заявление на
съответния компенсационен орган.
Раздел V
Структура и дейност на информационния
център
Чл. 35. (1) За целите на предоставяне на въз-
можност на увреденото лице да получи обезще-
тение по задължителните застраховки “Граж-
данска отговорност” и “Злополука” към фонда
се създава Информационен център.
(2) Информационният център се ръководи
от лице с подходяща квалификация в сферата
на информационните технологии.
Чл. 36. (1) Информационният център под-
държа регистър на:
1. регистрационните номера на моторните
превозни средства, които обичайно се намират
на територията на Република България;
2. застрахователите, предлагащи задължи-
телна застраховка “Гражданска отговорност” в
Република България;
3. данни от договорите за задължителна зас-
траховка “Гражданска отговорност”, от серти-
фикатите “Зелена карта” и от договорите за гра-
нична застраховка относно номер на застрахо-
вателния договор, името на застрахователя, на-
чална и крайна дата на покритието, регистраци-
онния номер и номер на рама (шаси) на мотор-
ното превозно средство, име/наименование и
адрес/адрес на управление на собственика;
4. списък на представителите за уреждане на
претенции на застрахователите, предлагащи
задължителна застраховка “Гражданска отго-
ворност”, назначени за Република България от
застрахователи със седалище в държава членка
и назначени за държавите членки от застрахо-
ватели със седалище в Република България;
5. данни за превозвачите, получили разреше-
ние да извършват обществен превоз на пътници;
6. застрахователите, предлагащи задължи-
телна застраховка “Злополука” в Република
България;
7. данни от договорите за задължителна зас-
траховка “Злополука” относно номера на заст-
рахователния договор, името на застраховате-
ля, начална и крайна дата на покритието, ре-
гистрационния номер на средството за общест-
вен превоз;
8. сведения за моторните превозни средст-
ва във всяка държава членка, които са освобо-
дени от задължението да сключват задължи-
телна застраховка “Гражданска отговорност”,
както и за органите, натоварени да изплащат
обезщетение на лицата, увредени от такива ав-
томобили.