Държавен вестник, бр. 13, 2024 г., стр. 25

БРОЙ  13	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  25  
В искането са изложени аргументи в под-
крепа на твърденията на вносителя за про-
тивоконституционност на чл. 55, ал. 2 ЗСмП. 
Съдебният състав обосновава противоречие 
на оспорената разпоредба с чл. 120, ал. 1 и 
2 от Конституцията. Посочва, че забраната 
за оспорване по съдебен ред на окончател-
ните одитни доклади на Сметната палата 
лишава техните адресати от възможността 
за осъществяване на съдебен контрол върху 
административен акт, който непосредствено 
засяга техни права и интереси. Вносителят 
приема също, че това законодателно разре-
шение не позволява извършване на съдебна 
проверка за материалната законосъобразност 
на доклада и за спазването на администра-
тивнопроизводствените правила по неговото 
издаване. Според съдебния състав чл. 55, ал. 2 
ЗСмП нарушава правото на защита на одити-
раните субекти, като неоправдано ги лишава 
от процесуалната възможност да оспорват 
окончателните одитни доклади. В искането 
е изложен и аргументът, че тъй като с тези 
административни актове се нарушават или 
застрашават правата или законните интереси 
на одитираните лица, те са „засегнати“ от тях 
по смисъла на чл. 120, ал. 2 от Конституци-
ята, което е материалноправно основание за 
включването им в кръга на съдебнообжал-
ваемите актове и легитимира процесуално-
правния интерес от тяхното оспорване по 
съдебен ред. В искането е направен и извод 
за противоречие на оспорената разпоредба 
с чл. 4, ал. 1 от Конституцията, като се по-
сочва, че изключването на възможността за 
съдебно оспорване не е обусловено от висша 
конституционна ценност, поради което се 
нарушава материалната справедливост като 
елемент от принципа на правовата държава.
С определение от 6.06.2023 г. Конституцион-
ният съд е допуснал искането за разглеждане 
по същество.
В изпълнение на предоставената им въз-
можност писмени становища и правни мнения 
са представили: министърът на финансите, 
Върховният касационен съд, Висшият адво-
катски съвет, Сметната палата, Съюзът на 
юристите в България, Сдружението на одито-
рите в публичния сектор – СОПС, проф. д-р 
Валери Димитров, проф. д-р Иван Стоянов 
и доц. д-р Евелина Димитрова.
Становищата на Върховния касационен 
съд, Висшия адвокатски съвет и Съюза на 
юристите в България със съответните ар-
гументи подкрепят и допълват доводите в 
искането, което намират за основателно. 
Поддържат направения от вносителя извод, 
че окончателните одитни доклади, издавани 
по реда на Закона за Сметната палата, пред-
ставляват индивидуални административни 
актове, кои­то непосредствено засягат права 
и законни интереси на своите адресати. В 
становищата се посочва, че изключването на 
тези доклади от обхвата на съдебния контрол 
излиза извън рамките на конституционно 
допустимото ограничаване – не е обусловено 
от защитата на висш, признат от Консти-
туцията публичен интерес при спазване на 
изискването за съраз­мерност, поради което 
противоречи на чл. 4, ал. 1 и чл. 120, ал. 1 
и 2 от Конституцията. 
Министърът на финансите, Сметната па-
лата, Сдружението на одиторите в публичния 
сектор – СОПС, проф. д-р Валери Димитров 
и доц. д-р Евелина Димитрова поддържат, че 
искането е неоснователно и привеждат до-
води за конституционосъобразност на чл. 55, 
ал. 2 ЗСмП. 
В представените от тях становища и прав-
ни мнения е обоснован извод, че окончател-
ните одитни доклади не са индивидуални 
административни актове. Изтъква се, че при 
осъществяването на одитната дейност на 
Сметната палата не се издават конкретни 
властнически разпореждания, които засягат 
правата или законните интереси на техните 
адресати. Посочва се, че с окончателните 
одитни доклади се изразява независимо 
одитно мнение, предоставя се информация 
и се отправят препоръки за подобрение на 
управлението на публичните средства. Под-
чертава се, че препоръките не са насочени 
към търсене на отговорност или засягане на 
права или законни интереси, тъй като тяхното 
евентуално неизпълнение не поражда самос-
тоятелно юридически резултат, а е свързано 
единствено с правомощието на Сметната 
палата да изпрати доклад с предложения до 
компетентните органи за предприемане на 
съответните действия. 
В правното мнение на проф. д-р Иван 
Стоянов не е направен изричен извод за не-
основателност на искането, но е посочено, че 
на одитираното лице е предоставено право 
да направи възражения срещу съдържащите 
се в одитните доклади констатации, като при 
установени данни за вреди и за нарушения 
одитният доклад се изпраща на съответния 
компетентен орган за търсене на имущест-
вена или административнонаказателна отго-
ворност, за които са предвидени достатъчно 
гаранции, сред които и съдебен контрол.
Конституционният съд, като обсъди до-
водите в искането, постъпилите по делото 
писмени становища и правни мнения, както и 
относимата правна уредба, за да се произнесе, 
взе предвид следното:
По отношение на статуса и правомо-
щията на Сметната палата в практиката 
на Конституционния съд е прието, че тя е 
конституционно установен държавен орган, 
като съществуването є и начинът на нейното 
конституиране са уредени най-общо с разпо-
редбата на чл. 91, ал. 1 от Основния закон, 
според която Сметната палата се избира от 
Народното събрание като орган, който кон-
тролира изпълнението на държавния бюджет 
(Решение № 5/2011 г. по к.д. № 1/2011 г.). 
Функцията є на одитор на публичните фи-