Държавен вестник, бр. 68, 2010 г., стр. 107

БРОЙ  68	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  107  
левкоцитни субпопулации. Абсолютният брой на 
субпопулациите може да се определя и чрез ин­
директен метод с частици. 
26. Флоуцитометрично имунофенотипизиране 
за левкемия/лимфом.
26.1. Лабораторията е в състояние да идентифи­
цира и характеризира имунофенотипно чрез флоу­
цитометрия патологично разраснали хемопоетични 
клетки от различни линии на диференциация.
26.2. Пробите за изследване могат да бъдат по­
лучени от периферна кръв, костен мозък, ликвор, 
малигнени изливи, лимфни възли или туморни 
формации след изготвяне на клетъчна суспензия.
26.3. Лабораторията трябва да има възможности 
за морфологично и цитохимично изследване. 
Лабораториите, които не могат да проведат мор­
фологичен анализ, създават добре функциониращ 
механизъм за комуникация със звена, осъществя­
ващи морфологична оценка на същия клиничен 
материал.
26.4. Всяко несъответствие между данните от 
морфологичното и имунофенотипното изследване 
следва да бъде изяснено.
26.5. Препоръчва се при невъзможност за ана­
лизиране на пробата веднага след получаването 
є морфологичното изследване да се извърши два 
пъти – веднъж след получаване на пробата и втори 
път – непосредствено преди маркирането є. 
26.6. Имунофенотипизирането на левкемии и 
лимфоми с флоуцитометрия се провежда мини­
мум с валидирана двуцветна имунофлуоресценция 
(4-параметърна флоуцитометрия). С използването 
на 5- или 6-параметърен анализ се увеличава въз­
можността за идентифициране и характеризиране 
на абнормна популация в рамките на хетероген­
ната проба.
26.7. Резултатите при повтарящото се антитяло 
(антитела) в рамките на тест панела на пациента 
са устойчиви (в границите на 5 %), освен ако ру­
тинно не се получава по-голяма разлика поради 
използването на различни флуоресцентни маркери 
или антитела, разпознаващи различни антигенни 
епитопи.
26.8. Тест панелът се подбира така, че да включва 
поне един антиген с ярка експресия върху повечето 
клетки в пробата, какъвто е CD45.
26.9. Резултатите се представят като процент 
положително маркирани клетки в електронния 
прозорец на предполагаемите неопластични клетки 
и включват коментар за линейната принадлежност 
и степен на съзряване.
26.10. При получаване на абнормална реак­
тивност (по-висок или по-нисък интензитет на 
светене от наблюдавания върху нормални клетки, 
аберантно съчетаване на линейно-асоциирани 
антигени и др.) резултатът трябва да включва и 
описание (слабо или с нисък интензитет и/или 
ярко или с висок интензитет, линейно-кръстосана 
или асинхронна експресия и т.н.).
27. Флоуцитометрично определяне на броя 
CD34(+) хемопоетични стволови клетки.
27.1. Лабораторията е в състояние да извършва 
определяне на броя CD34(+) хемопоетични ство­
лови клетки в периферна кръв, костен мозък или 
кръв от пъпна връв чрез флоуцитометрия.
27.2. Определянето на броя CD34(+) хемо­
поетични стволови клетки с флоуцитометрия 
се провежда със съответно валидирана дву- или 
трицветна имунофлуоресценция.
27.3. Определянето на броя CD34(+) хемопо­
етични стволови клетки чрез флоуцитометрия не 
изисква включване на изотипна контрола.
27.4. Всяко двуцветно определяне на броя 
CD34(+) хемопоетични стволови клетки чрез 
флоуцитометрия включва CD45 и CD34 антитела.
27.5. За определяне на броя CD34(+) хемопо­
етични стволови клетки чрез флоуцитометрия се 
използват CD34 антитела само от клас II, коню­
гирани с фикоеритрин, или клас III независимо 
от вида на конюгата.
27.6. За определяне на броя CD34(+) хемопо­
етични стволови клетки чрез флоуцитометрия се 
използват CD45 антитела, които установяват не 
само всички изоформи, но и всички гликоформи 
на CD45 антигена.
27.7. Анализът включва минимум 100 CD34(+)-
положителни събития или не по-малко от 75 000 
CD45(+)-положителни събития във всяка епру­
ветка.
27.8. Анализът се осъществява в две успоредно 
маркирани проби от един и същ клиничен материал 
и броят CD34(+) хемопоетични стволови клетки се 
определя като средна стойност от двата резултата.
27.9. Определянето на броя CD34(+) хемо­
поетични стволови клетки чрез флоуцитометрия 
изисква стратегия на последователно определяне 
на електронни прозорци за анализ:
27.9.1. за анализ се използва CD45/SSC прозо­
рец, базиран на слабо светеща CD45(+) популация 
с нисък SSC;
27.9.2. използва се CD34/SSC прозорец, базиран 
на силно светеща CD34(+) популация с нисък SSC;
27.9.3. използва се FSC/SSC прозорец, базиран 
на популация с нисък SSC и нисък, но не по-нисък 
от този на лимфоцитите FSC;
27.9.4. определя се популация хемопоетични 
клетки със следните характеристики: нисък SSC 
и нисък FSC, но не по-нисък от този на лимфо­
цитите, силно светеща CD34(+) и слабо светеща 
CD45(+).
27.10. Резултатът се представя като процент 
CD34(+) хемопоетични стволови клетки, определен 
на базата на броя CD34(+) събития, отговарящи 
на критериите в 27.9.4, и броя CD45(+) събития (и 
в двата случая представени като средни стойности 
от анализа на две успоредно маркирани проби).
27.11. Абсолютният брой на CD34(+) хемопо­
етични стволови клетки може да се определя и 
чрез индиректен метод с частици. 
28. Флоуцитометрично определяне на ин витро 
алерген специфична активация/дегранулация на 
базофили.
28.1. Лабораторията е в състояние да определя ин 
витро алерген специфична активация/дегранулация 
на базофилни гранулоцити чрез флоуцитометрия.
28.2. Пациентите, тестирани ин витро, не 
трябва да са приемали най-малко до 48 часа пре­
ди вземането на кръвната проба антиалергични 
лекарствени средства, като антихистамини, или 
да са преустановили преди два месеца приема на 
кортикостероиди.