Държавен вестник, бр. 69, 2010 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  69
2. По смисъла на настоящия стандарт терми­
нът „вътреболнични инфекции“ е равнозначен 
с термините „нозокомиални инфекции“ и „ин­
фекции, свързани с медицинско обслужване“. 
За вътреболнични инфекции се считат: 
– инфекциите, придобити от пациент, във 
връзка с  медицинско обслужване по повод на 
друго заболяване;
– инфекциите, придобити от медицинския 
персонал или трети лица, във връзка с обслуж­
ването на пациентите. 
3. Критериите за установяване на ВБИ се 
основават на клинични и лабораторни данни 
и са посочени подробно в раздел XI.
4. Изискванията на настоящия стандарт се 
основават на клинични и епидемиологични 
доказателства, емпиричен опит, експертно 
мнение и на действащите нормативни актове. 
5. В зависимост от степента на научната си 
доказаност, приложимостта си в различен ле­
чебно-диагностичен контекст и икономическата 
си целесъобразност изискванията на настоящия 
стандарт се категоризират, както следва: 
5.1. Категория ІА (задължителни):  Изис­
кванията се основават на солидна теоретична 
обосновка и достатъчно по обем и качество 
доказателства от контролирани експериментал­
ни, клинични и епидемиологични проучвания.
5.2. Категория ІБ (задължителни): Изис­
кванията се основават на солидна теоретична 
обосновка и данни от отделни контролирани 
експериментални, клинични и епидемиологични 
проучвания.
5.3. Категория ІІ (препоръчителни): Изис­
кванията/препоръките се основават на теоре­
тична обосновка и данни от неконтролирани 
проучвания. В зависимост от конкретния случай, 
от квалификацията на персонала и от финан­
совите възможности на лечебните заведения 
те могат да осигурят по-високо качество на 
медицинската дейност. 
5.4. Категория ІІІ (условно препоръчител­
ни): Изисквания/препоръки, основаващи се 
на емпиричен опит, за чиято ефикасност към 
момента липсват резултати от контролирани 
проучвания. В зависимост от конкретния случай, 
от квалификацията на персонала и от финан­
совите възможности на лечебните заведения 
те могат да осигурят по-високо качество на 
медицинската дейност. 
5.5. Категория ІV (задължителни): Изисква­
нията се основават на приети закони и/или 
подзаконови нормативни актове.
Раздел II
Изисквания към състава и материално-техни­
ческата осигуреност на екипите и лицата по 
контрол на инфекциите
1. Ръководителят на лечебното заведение 
за болнична помощ в зависимост от профила 
и броя на леглата в него определя лице/а по 
контрол на инфекциите (екип по контрол на 
инфекциите). Съставът на екипа се определя и 
в зависимост от специфичния риск за възник­
ване и разпространение на ВБИ (Категория II). 
2. Задължителният минимален състав на 
екипа по контрол на инфекциите в многопро­
филните болници за активно лечение с областни 
функции и във всички останали болници за 
активно лечение с над 120 легла включва лекар 
по контрол на инфекциите и поне един специа­
лист по контрол на инфекциите (Категория II).
3. Функциите на лекар по контрол на ин­
фекциите могат да се изпълняват от  лекар с 
призната специалност по епидемиология на 
инфекциозните болести, микробиология, ин­
фекциозни болести, болнична хигиена, който 
работи по трудов или граждански договор в 
лечебното заведение (Категория II).
4. Според специфичния риск за възникване 
на ВБИ лечебните заведения за болнична по­
мощ се категоризират в три групи, изискващи 
съответен брой специалисти по контрол на 
инфекциите:
4.1. Група А: Високорискова група. В тази 
група се включват лечебни заведения с пре­
обладаващ дял на следните отделения (клини­
ки): за интензивно лечение, по хирургия, по 
неврохирургия, по урология, акушеро-гинеко­
логичните звена, отделенията (клиниките) за 
новородени, отделенията (клиниките) по детски 
болести, отделенията (клиниките) по ортопедия 
и травматология, отделенията (клиниките) по 
инфекциозни болести, звената за хемодиализа, 
някои отделения (клиники) по вътрешни боле­
сти (напр. онкологичните отделения (клиники), 
някои видове отделения (клиники) за лечение 
на хронични заболявания);
4.2. Група Б: Умеренорискова група. В тази 
група се включват лечебни заведения с преоб­
ладаващ дял на следните отделения (клиники): 
различни звена за лечение на вътрешни болести 
(такива, които не са в група А), отделения (кли­
ники) за консервативна ортопедия, отделения 
(клиники) за лицево-челюстна хирургия, УНГ 
отделения (клиники), отделения (клиники) по 
очни болести, отделения (клиники) по кожни 
и венерически болести, рентгенологични звена, 
отделения (клиники) по радиоизотопна медици­
на и лъчелечение, неврологични звена (които 
не са в група А), психиатрични отделения (кли­
ники) за акутни случаи, геронтологични звена;
4.3. Група В: Нискорискова група. В тази 
група се включват лечебни заведения с преоб­
ладаващ дял на следните отделения (клиники): 
психиатрични отделения (клиники) за продъл­
жително лечение, отделения (клиники) за нар­
комании, ревматологични звена, гериатрични 
звена, отделения (клиники) за продължително 
лекуване и долекуване на  хронично болни 
пациенти (които не са в група А), рехабилита­
ционните звена, болниците за долекуване и/
или рехабилитация.