Държавен вестник, бр. 2, 2023 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  2
2. остатъкът от авансовото плащане се из-
плаща изцяло или на части след сключване на 
първия договор с изпълнител, като условията 
за изплащането му се определят в договора 
или заповедта по чл. 2, ал. 1.
Чл. 8. (1) Управляващият орган извърш-
ва авансово плащане, в случай че същото е 
обезпечено в пълен размер.
(2) Обезпечение за авансово плащане не се 
изисква от бенефициенти – разпоредители с 
бюджет по чл. 11, ал. 3 и 9 от Закона за пуб-
личните финанси, от разпоредители с бюджет 
от по-ниска степен, от юридическите лица по 
чл. 13, ал. 4 от същия закон, с изключение 
на случаите по чл. 7, ал. 1, т. 3.
(3) Срокът на валидност на обезпечението 
за авансово плащане не може да бъде по- 
кратък от срока за извършване на финалното 
плащане по проекта, определен в договора 
или заповедта по чл. 2, ал. 1, или до пълно 
покриване на аванса с допустими разходи, 
платени от бенефициентите.
(4) При обезпечение с гаранция, издадена 
от банка или финансова институция, тя трябва 
да бъде безусловна и неотменима в полза на 
администрацията, в чиято структура е управ- 
ляващият орган.
(5) За всички видове обезпечения задъл-
жително се спазват изискванията на ал. 1 и 3.
Чл. 9. (1) Управляващият орган извърш-
ва междинни и окончателни плащания към 
бенефициентите след верифициране на раз-
ходите. В случай на операции, изпълнявани 
чрез финансови инструменти, по отношение 
на верификацията и плащанията към бенефи-
циента на финансовия инструмент се прилага 
редът по чл. 11, ал. 4, 5 и 6 и чл. 21.
(2) Окончателното плащане се изчислява, 
като от общо верифицираните допустими 
разходи по проекта или операцията за финан-
сов инструмент се приспаднат извършените 
авансови и междинни плащания. Размерът 
и условията за плащането му се определят в 
договора, заповедта или споразумението по 
чл. 2, ал. 1.
(3) Общият размер на авансовите и меж-
динните плащания при предоставяне на 
безвъзмездна финансова помощ е следният:
1. за инфраструктурни проекти на стойност 
над 10 млн. лв. и с повече от 50 на сто от 
общата стойност по проекта за строително-
монтажни работи – до 90 % от стойността на 
финансовата подкрепа;
2. при обезпечаване на авансовите пла-
щания към бенефициентите с гаранция, из-
дадена от банка или финансова институция, 
регистрирани в Република България, както 
и в случаите на чл. 7, ал. 1, т. 3 – до 95 % от 
стойността на финансовата подкрепа;
3. за бенефициенти от администрацията 
на органите по чл. 19, ал. 2 и 4 от Закона за 
администрацията, когато утвърдените разходи 
по бюджета на първостепенния разпоредител, 
в чиято структура е бенефициентът, са по-
високи от размера на отпуснатите авансови 
плащания – до 95 % от стойността на финан-
совата подкрепа;
4. във всички останали случаи – до 80 % от 
стойността на финансовата подкрепа, опреде-
лена в договора или заповедта по чл. 2, ал. 1.
(4) Алинея 3 не се прилага в случаите, 
когато към бенефициентите няма извършено 
авансово плащане.
(5) Алинея 3 не се прилага, когато авансът 
е покрит изцяло с допустими разходи, платени 
от бенефициентите.
(6) Покриването на аванса с допустими 
разходи, платени от бенефициентите, започва, 
след като ограниченията по ал. 3, намалени 
с извършените авансови плащания, бъдат 
превишени. Управляващият орган уведомява 
бенефициента, че остатъкът от верифицира-
ния разход се счита за платен с авансовото 
плащане.
Чл. 10. Управляващият орган определя в 
документите по чл. 24 и 26 от Закона за управ- 
ление на средствата от Европейските фондове 
при споделено управление (ЗУСЕФСУ):
1. възможността за ежемесечно подаване 
на искания за плащане, съобразени с периода 
за верифициране на разходите от управлява-
щия орган по предходни искания за плащане 
и без ограничение на общата им стойност, 
отчитайки ограниченията по чл. 9;
2. задължението на бенефициента да не 
включва в договорите с изпълнителите изиск- 
вания за минимална стойност на разходите, 
които да бъдат отчитани към него;
3. вида на обезпеченията за авансово пла-
щане и изискванията към тях.
Чл. 11. (1) Допустимите разходи за финан-
сови инструменти, извършени в периода на 
допустимост, включват:
1. плащанията към крайни получатели, в 
случаите на заеми, капиталови и квазикапи-
талови инвестиции;
2. средства, заделени за договори за гаран-
ции, независимо дали са текущи, или вече са 
достигнали своя падеж, за да се отговори на 
евентуални искания за активиране на гаранции 
за загуби, изчислени въз основа коефициент 
на мултиплициране, установен за съответните 
изплатени нови заеми, капиталови или квази-
капиталови инвестиции в крайни получатели;
3. плащания към или в полза на крайни 
получатели, когато финансовите инструменти 
се комбинират с друга форма на финансово 
участие в рамките на една операция за фи-
нансов инструмент;
4. плащания за такси за управление и 
възстановяване на разходи за управление по 
финансовия инструмент.
(2) Допустимите разходи за финансови 
инструменти могат да включват и подкрепа