Държавен вестник, бр. 36, 2006 г., стр. 101

Б Р О Й  36
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  101
5. Консулският куриер трябва да бъде снаб-
ден с официален документ, в който се посоч-
ват неговият статут и броят на пакетите, със-
тавляващи консулската поща. С изключение
на случаите, когато е взето съгласието на при-
емащата държава, той не може да бъде нито
гражданин на приемащата държава, нито, ако
той не е гражданин на изпращащата държава,
да бъде лице, което постоянно живее в прие-
мащата държава. При изпълнение на своите
функции консулският куриер се намира под
закрилата на приемащата държава. Той се
ползва от лична неприкосновеност и не може
да бъде арестуван или задържан под каквато
и да е друга форма.
6. Изпращащата държава, нейното диплома-
тическо представителство и нейните консулст-
ва могат да назначават консулски куриери ad
hoc. В такива случаи също се прилагат разпо-
редбите на точка 5 на този член при резервата,
че посочените в нея имунитети се прекратяват
от момента, когато такъв куриер предаде по
предназначение поверената му консулска поща.
7. Консулската поща може да бъде повере-
на на командира на въздухоплавателно сред-
ство или на капитана на кораб, който трябва
да пристигне в разрешен входен пункт. Този
командир или капитан трябва да носи офици-
ален документ, посочващ броя на пакетите, със-
тавляващи консулската поща, но той не се
смята за консулски куриер. Консулството може
да изпрати един от своите членове да вземе
или предаде консулската поща непосредстве-
но и безпрепятствено лично на командира на
въздухоплавателното средство или на капита-
на на кораба. Начинът на приемане или преда-
ване на консулската поща се съгласува с ком-
петентните органи на приемащата държава.
Член 18
Лична неприкосновеност на консулските
длъжностни лица
1. Консулските длъжностни лица и членове-
те на техните семейства се ползват с лична не-
прикосновеност. Те не могат да бъдат нито
арестувани, нито подложени на задържане в
каквато и да е друга форма с изключение на
случаите, отбелязани в чл. 32 на конвенцията.
2. Приемащата държава е длъжна да се от-
нася към консулските длъжностни лица и чле-
новете на техните семейства с дължимото ува-
жение и да взема всички необходими мерки, за
да попречи на каквото и да е посегателство върху
тяхната личност, свобода и достойнство.
Член 19
Имунитет от юрисдикция
1. Консулските длъжностни лица и членове-
те на техните семейства се ползват с имунитет
от наказателната, гражданската и администра-
тивната юрисдикция на приемащата държава с
изключение на гражданските искове:
а) произтичащи от договори, сключени от
консулските длъжностни лица, по които те не
са поели изрично или по подразбиране задъл-
жение като представители на изпращащата
държава;
б) от трето лице за вреда, причинена в при-
емащата държава от сухопътно превозно сред-
ство, кораб или въздухоплавателно средство;
в) вещни искове, отнасящи се до частно не-
движимо имущество, намиращо се на територи-
ята на приемащата държава, освен ако те го
притежават от името на изпращащата държава;
г) искове, отнасящи се до наследяване, при
които консулското длъжностно лице действа
като изпълнител на завещание, управител на
наследствено имущество, наследник или завет-
ник в качеството си на частно лице, а не от името
на изпращащата държава;
д) искове, произтичащи от задължения за
издръжка.
2. Консулските служители се ползват с иму-
нитет от наказателната, гражданската и адми-
нистративната юрисдикции на приемащата
държава по отношение на дейност, извършена
от тях в рамките на техните служебни задълже-
ния с изключение на гражданските искове, по-
сочени в точка 1 на този член.
Член 20
Уведомяване за арестуване, предварително
задържане или съдебно преследване
В случай на арестуване, предварително за-
държане или възбуждане на наказателно пре-
следване срещу консулски служител или член
на обслужващия персонал, а също така срещу
консулско длъжностно лице, което е гражда-
нин на приемащата държава или постоянно
пребивава в нея, приемащата държава незабав-
но уведомява за това шефа на консулството.
Ако шеф на консулство, който е гражданин
на приемащата държава или постоянно преби-
вава в нея, сам е подложен на такава мярка,
приемащата държава уведомява за това изпра-
щащата държава по дипломатически път.
Член 21
Задължение за явяване като свидетел
1. Членовете на консулството могат да бъ-
дат призовани като свидетели по съдебни или
административни производства. Консулският
служител или членът на обслужващия персо-
нал с изключение на случаите, посочени в точ-
ка 3 на този член, не може да откаже да даде
показания. Ако консулско длъжностно лице
откаже да даде свидетелски показания, спрямо
него не може да бъде приложена никаква при-
нудителна мярка или други санкции.
2. Органът, който изисква свидетелски по-
казания от консулско длъжностно лице, трябва
да не възпрепятства това лице при изпълнени-