Държавен вестник, бр. 66, 2010 г., стр. 9

БРОЙ  66	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
3.11.2. еритроцити – оценяват се по: форма, 
оцветка и включвания;
3.11.3. левкоцити – оценяват се по: големина, 
форма, съотношение ядро/цитоплазма, структура 
на ядрото, наличие, брой и размер на нуклеоли, 
граница на ядрото, структура на цитоплазма, гра­
нулации, граница на цитоплазма;
3.11.4. тромбоцити – оценяват се по: размер, 
форма, цвят, гранулираност, групиране (ако не е 
използвана EDTA), евентуален сателитизъм;
3.11.5. резултатът се съпровожда с кратък слове­
сен коментар на клинично значимата информация;
3.12. микроскопско изследване на материал от 
костен мозък и лимфен възел: светлинна микроско­
пия на натривка, оцветена по Романовский-Giemsa 
или по Pappenheim; резултатът да се съпровожда с 
кратък словесен коментар на клинично значимата 
информация;
3.13. цитохимични изследвания:
3.13.1. пероксидазна активност (метод на 
Graham и Knoll);
3.13.2. алкална фосфатаза (метод на H. Merker 
и L. Heilmeyer);
3.13.3. неспецифични естерази;
3.13.4. алфа-нафтил ацетат естераза (метод на 
Loffler);
3.13.5. нафтол-AS ацетат естераза (метод на 
Wachstein и Wolf);
3.13.6. нафтол-ASD-хлороацетат естераза (метод 
на Руденс и Буйкис);
3.13.7. гликоген с PAS реакция (метод на 
McManus и Hotchkiss);
3.13.8. масти (метод на Scheehan Storey);
3.13.9. дезоксирибонуклеопротеини (ДНП), 
рибонуклеопротеини (РНП) и катийонни проте­
ини (КП);
3.13.10. нехемоглобиново желязо, сидероцити и 
сидеробласти (реакция с Берлинско синьо);
3.13.11. резултатът да се съпровожда с кратък 
словесен коментар на клинично значимата ин­
формация.
4. Аналитични принципи при изследване кръ­
восъсирване и фибринолиза:
4.1. измерване активността на факторите;
4.1.1. коагулометрично (хронометрия – електро­
механична или фотооптична – измерване времето 
за поява на фибринов съсирек) – автоматично, с 
крайноточков метод;
4.1.2. колориметрично (хромометрия, измерва­
не концентрацията на освободения хромоген при 
хидролиза на синтетични субстрати):
 – двуточково измерване;
 – кинетично измерване.
4.2. измерване концентрацията на фактори­
те – имунологичен анализ с неизотопно маркиране 
на антигени или антитела;
4.3. молекулни методи – за окончателна ди­
агноза при някои заболявания на хемостазата;
4.4. материал:
4.4.1. капилярна кръв – само за време на 
кървене;
4.4.2. цитратна кръв – венозна кръв, взета с ан­
тикоагулант, за изследване на рекалцификационно 
време, активирано рекалцификационно време и 
агрегация на тромбоцити;
4.4.3. цитратна плазма, бедна на тромбоцити, 
за най-често изследваните показатели;
4.4.4. цитратна плазма, бедна на тромбоцити, 
за замразяване;
4.4.5. цитратна плазма, богата на тромбоцити, 
за функционално изследване на тромбоцити (аг­
регометрия);
4.5. пресяващи показатели:
4.5.1. брой тромбоцити (виж по-горе;);
4.5.2. време на кървене – метод на Duke;
4.5.3. протромбиново време (PT) – едностъпа­
лен тест на Quick (коагулометрия на активност);
4.5.4. да се използват стандартизирани тромбо­
пластини с ISI между 0,9 и 1,4, за предпочитане 
тези с ISI близо до 1;
4.5.5. активирано парциално тромбопластиново 
време (аAPTT) – коагулометрия на активност по 
Rodman et al., с активатори микросиликонизирани 
частици;
4.5.6. фибриноген – коагулометрично опреде­
ляне на концентрация по Clauss;
4.5.7. тромбиново време (TT) – коагулометрия 
на активност.
4.6. Специфични показатели:
4.6.1. морфология на тромбоцитите (виж по-
горе);
4.6.2. тромбоцитна функция:
а) адхезия на тромбоцитите;
б) агрегация на тромбоцитите – автоматично 
с агрегометър;
в) ретракция на съсирека – мануално;
4.6.3. тромбоцитен фактор 3 – имунологичен 
анализ с неизотопно маркиране;
4.6.4. тромбоцитен фактор 4 – имунологичен 
анализ с неизотопно маркиране;
4.6.5. β-тромбоглобулин – имунологичен анализ 
с неизотопно маркиране.
4.7. Плазмени фактори – чрез измерване на:
4.7.1. активност на фактора – коагулометрично 
или с хромогенен метод;
4.7.2. концентрация на фактора – имунологичен 
анализ с неизотопно маркиране на антигени или 
антитела.
4.8. Показатели на активирано кръвосъсирване:
4.8.1. фибринови мономери (FM) чрез еритро­
цитна аглутинация или имунологично (измерване 
на концентрация);
4.8.2. фибринопептиди (имунологично измер­
ване на концентрация);
4.8.3. тромбофилия – генетични фактори – ДНК 
анализ:
а) АPRC (F V Leiden – R 506Q) – мутации;
б) протромбин (G 202010A);
в) 5,10 метилентетрахидрофолатредуктаза 
(MTHFR-C677 T мутация – при хиперхомоцисте­
немия).
4.9. Естествени инхибитори на кръвосъсир­
ването:
4.9.1. антитромбин III:
а) хромогенен или коагулометричен метод 
(измерване активност); или 
б) имунологичен (измерване на концентрация);
4.9.2. протеин С:
а) коагулометричен или хромогенен метод 
(определя се активност); 
б) имунологичен – концентрация;