Държавен вестник, бр. 46, 2010 г., стр. 67

БРОЙ  46	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  67  
RE – минималното контактно съпротивление на 
токопроводимите части, които не са свързани към 
защитен проводник, през които може да протича 
ток при дефект фаза – земя, Ω;
U0 – номиналното променливо напрежение 
спрямо земя (ефективна стойност), V.
2.4.2. Неутралната или средната точка на зах­
ранващата мрежа трябва да е заземена. Когато 
неутралната или средната точка не е достъпна 
или няма такава точка, трябва да е заземен един 
фазов проводник.
Достъпните токопроводими части на уредбата 
трябва да са свързани чрез защитен проводник 
към главната защитна клема на уредбата, която 
трябва да е свързана с неутралната точка на елек­
трозахранването.
Когато има други възможности за ефективно 
заземяване, се препоръчва защитният проводник да 
се свърже, където това е възможно. Многократното 
заземяване в допълнителни точки, разпределени 
колкото е възможно по-равномерно, може да 
бъде необходимо, за да се осигури запазването 
на потенциала на защитния проводник в случай 
на дефект, колкото е възможно по-близък до този 
на земята.
В големи сгради, като високоетажни блокове, 
не е възможно допълнително заземяване на за­
щитните проводници по практически причини. В 
такива сгради защитното изравняване на потен­
циалите заземяване между защитните проводници 
и достъпните токопроводими части изпълнява 
подобна функция.
Препоръчва се защитните проводници PE 
и PEN да се заземяват там, където те влизат в 
сградите или помещенията, като се отчита и всеки 
отклонен ток на неутралната точка.
2.4.3. При фиксирани инсталации един провод­
ник може да служи едновременно като защитен 
и неутрален (проводник PEN), при условие че са 
спазени изискванията на приложение № 7. Във 
веригата на проводника PEN не трябва да се 
свързват никакви устройства за прекъсване или 
превключване.
2.4.4. Характеристиките на защитните устрой­
ства (т. 2.4.5) и импедансите на веригите трябва 
да отговарят на следното изискване:
Zs × Ia ≤ U0,
където:
Zs е импедансът, Ω, на контура на дефекта, 
включващ:
 – токоизточника;
 – фазовия проводник към точката на дефекта, и
 – защитния проводник между точката на де­
фекта и източника;
Ia – токът, A, предизвикващ задействане на 
устройството за автоматично изключване в гра­
ниците на времето, определено по т. 2.3.2.2 или 
2.3.2.3; когато се използва защитен прекъсвач 
за токове с нулева последователност, токът Ia е 
номиналният ток на задействане на прекъсвача, 
осигуряващ изключване за времето, определено 
съгласно т. 2.3.2.2 или 2.3.2.3;
U0 – номиналното напрежение (променливо 
или постоянно) спрямо земя, V.
2.4.5. При схема TN за защита при дефект (ин­
директен допир) могат да се използват следните 
защитни устройства:
 – устройства за защита срещу свръхтокове;
 – прекъсвачи за защита срещу токове с нулева 
последователност.
Прекъсвачи за защита срещу токове с нулева 
последователност не трябва да се използват при 
схема TN-C.
Когато при схема TN-C-S се използва пре­
късвач за токове с нулева последователност, от 
страната на товара не трябва да има проводник 
PEN. Връзката между защитния проводник PE с 
проводника PEN трябва да е извършена от страна 
на източника (преди прекъсвача за токове с нулева 
последователност).
2.5. Схема TT
2.5.1. Всички достъпни токопроводими час­
ти, защитени общо чрез едно и също защитно 
устройство, трябва да са свързани чрез защитни 
проводници и присъединени към заземител, общ 
за всички тези части. Когато се използват няколко 
последователно разположени защитни устройства, 
това изискване се прилага поотделно за всички 
достъпни токопроводими части, защитени чрез 
съответното устройство.
Неутралната или средната точка на захранваща­
та мрежа трябва да е заземена. Когато неутралната 
или средната точка не е достъпна или няма такава, 
трябва да е заземен един фазов проводник.
2.5.2. При схемите ТТ за защита при дефект 
(защита при индиректен допир) се използват ос­
новно прекъсвачи за защита срещу токове с нулева 
последователност. Алтернативно, за защита при 
дефект (защита при индиректен допир) могат да 
се използват устройства за защита срещу свръх­
токове, при условие че е осигурена надеждно и 
постоянно ниска стойност на Zs.
2.5.3. Когато за защита при дефект (защита при 
индиректен допир) се използват прекъсвачи за 
защита срещу токове с нулева последователност, 
трябва да са изпълнени следните условия:
 – времето за изключване да е съгласно т. 2.3.2.2 
или 2.3.2.3, и
 – Ra × IΔn ≤ 50 V,
където:
Ra e сумата от съпротивленията, Ω, на зазе­
мителя и защитния проводник за заземяване на 
достъпните токопроводими части;
IΔn – номиналният ток, А, на задействане на 
прекъсвача за токове с нулева последователност.
2.5.4. Когато се използва устройство за защита 
срещу свръхтокове, трябва да е изпълнено след­
ното изискване:
Zs × Ia ≤ U0,
където:
Zs е импедансът, Ω, на контура на дефекта, 
включващ:
 – токоизточника;
 – фазовия проводник към точката на дефекта;
 – защитния проводник за заземяване на дос­
тъпните токопроводими части;
 – заземителния проводник;
 – заземителя на уредбата;
 – заземителя на източника;