Държавен вестник, бр. 107, 2004 г., стр. 25

Б Р О Й  107
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  25
9. Изпращащата държава не се позовава на
имунитет от гражданската юрисдикция на съ-
дилищата на приемащата държава върху чле-
нове на въоръжена сила или цивилен компо-
нент, с изключение на имунитета, предвиден в
§ 5, буква “g” на този член.
10. Властите на изпращащата и приемащата
държава си сътрудничат при осигуряване на
доказателства за разглеждане и решаване на
искове, по отношение на които договарящите
се страни имат интерес.
Член IX
1. Членовете на въоръжена сила или цивилен
компонент и лицата, зависими от тях, могат да
закупуват стоки от местен произход, необходи-
ми за собствена консумация, и да ползват услу-
ги, от които се нуждаят, при условията, валидни
за гражданите на приемащата държава.
2. Стоките от местен произход, необходими
за осигуряване на въоръжената сила или ци-
вилния компонент, обикновено се закупуват
чрез властите, които закупуват такива стоки за
въоръжените сили на приемащата държава. За
избягване на покупки, които биха имали небла-
гоприятен ефект върху икономиката на прие-
мащата държава, нейните компетентни власти
определят, когато е необходимо, закупуването
на кои артикули се ограничава или забранява.
3. Подчинявайки се на споразумения, влезли
в сила, или на други, които биха могли да бъдат
сключени между оторизирани представители на
изпращащата и приемащата държава, властите
на приемащата държава поемат изцяло отговор-
ността за предоставяне на въоръжените сили или
цивилния компонент на сгради и терени, които
те изискват, както и на съоръжения и услуги,
свързани с тях. Тези споразумения и договоре-
ности са в съответствие, доколкото това е въз-
можно, с разпоредбите относно настаняването
на сходен личен състав, които са в сила в прие-
мащата държава. При отсъствие на специални
споразумения, регламентиращи друго, законите
на приемащата държава определят правата и
задълженията, възникнали във връзка с наста-
няването и използването на сгради, терени, съ-
оръжения и услуги.
4. Нуждите на въоръжената сила или на ци-
вилния компонент от местен цивилен персонал
се удовлетворяват по начина, по който се удов-
летворяват нуждите на приемащата държава—
със съдействието на нейните власти чрез бюра-
та по труда. Условията за наемане и труд, в
частност заплати, допълнителни възнагражде-
ния, и условията за защита на работниците се
уреждат според законите на приемащата дър-
жава. Цивилни работници, наети от въоръжена
сила, или цивилен компонент не се считат по
никакъв начин за членове на тази въоръжена
сила или цивилен компонент.
5. Когато въоръжената сила или цивилният
компонент не разполагат с достатъчно медицин-
ско или стоматологично оборудване на мястото,
където са разположени, техните членове и лица-
та, зависими от тях, могат да получат медицин-
ско и стоматологично обслужване, включител-
но хоспитализация, при условията, валидни за
сходен личен състав на приемащата държава.
6. Приемащата държава се обръща благо-
склонно към молбите за предоставяне на чле-
новете на въоръжена сила или цивилен компо-
нент на пътни облекчения и отстъпки от пътни
такси. Подобни облекчения и отстъпки са пред-
мет на специално договаряне между заинтере-
суваните правителства.
7. Подчинявайки се на общите и специални-
те финансови договорености между договаря-
щите се страни, заплащането за стоки, кварти-
ри и услуги, предоставени по § 2, 3, 4 и при не-
обходимост по § 5 и 6 на този член, се урежда
своевременно от властите на въоръжената сила
в местна валута.
8. Въоръжената сила, цивилният компонент,
техните членове или зависими от тях лица не се
освобождават, позовавайки се на този член, от
такси и данъци, свързани с покупки и услуги,
облагаеми по данъчните разпоредби на прие-
мащата държава.
Член X
1. В случаите, когато облагането с данъци в
приемащата държава е поставено в зависимост
от пребиваването или местожителството на ли-
цето, за нуждите на това облагане, периодите,
през които член на въоръжена сила или цивилен
компонент се намира на територията на тази
държава по причина, че е член на въоръжена
сила или цивилен компонент, не се считат за
периоди на пребиваване или за създаващи про-
мяна в местожителството.Членовете на въоръ-
жена сила или цивилен компонент се освобож-
дават в приемащата държава от данъци върху
заплатата и възнагражденията, изплатени в това
им качество от изпращащата държава, или вър-
ху движимото им имущество, намиращо се в
приемащата държава, по силата на тяхното вре-
менно пребиваване на нейна територия.
2. Разпоредбите на този член не освобождават
от облагане с данъци всяко доходоносно начина-
ние на член на въоръжена сила или цивилен ком-
понент, с което той би могъл да се ангажира в
приемащата държава, извършено извън негови-
те служебни задължения; с изключение на него-
вата заплата, възнаграждения и движимо иму-
щество съгласно § 1 разпоредбите на този член не
освобождават от данъчно облагане член на въо-
ръжена сила или цивилен компонент, облагаем
по законите на приемащата държава, дори ако
той има пребиваване или местожителство извън
територията на приемащата държава.
3. Разпоредбата на този член не се прилага
по отношение на “митнически сборове” така,
както са дефинирани в § 12 на член XI.
4. За целите на този член терминът “член на
въоръжена сила” не включва лица, които са
граждани на приемащата държава.