Държавен вестник, бр. 43, 2013 г., стр. 75

БРОЙ  43	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  75  
 
 
 
т 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
7.4.5.3.3. Марлената превръзка се отстранява и 
се прави проверка на мястото на убождане при: 
болка при натиск, температура поради неясни 
причини или сепсис (Категория ІБ).
7.4.5.3.4. Прозрачните превръзки се сменят 
през 7 дни (Категория ІБ).
7.4.5.3.5. Превръзката се сменя веднага при 
установено замърсяване, овлажняване, отлепване 
или съмнение за инфекция (Категория ІБ).
7.4.5.3.6. Спазва се асептичен подход при 
смяна на превръзката – с бездопирни техники 
или стерилни ръкавици (Категория ІБ).
7.4.5.3.7. Прилагат се антисептици (за пред-
почитане кожни антисептици на алкохолна 
основа) – на мястото на въвеждане при смяна 
на превръзката (Категория ІІ).
7.4.5.3.8. Не се нанасят антибактериални 
мехлеми или пудра върху мястото на въвеждане 
(Категория ІБ).
7.4.5.4. Продължителност на престоя и смяна 
на ЦВК:
7.4.5.4.1. Не се извършва рутинна смяна на 
ЦВК през определени интервали от време (Ка-
тегория ІА). 
7.4.5.4.2. Катетри, поставени по спешност 
при ограничено асептични условия, се сменят 
възможно най-скоро (Категория ІБ).
7.4.5.4.3. Индикацията за приложение на ЦВК 
се преценява ежедневно (Категория ІБ).
7.4.5.4.4. Катетърът се отстранява веднага и 
при необходимост се поставя нов катетър на 
друго място при съмнение за инфекция (види-
мо възпаление на мястото на въвеждане или 
тунелна инфекция) (Категория ІБ). Върхът на 
отстранения катетър задължително се изследва 
микробиологично.
7.4.5.4.5. При клинично съмнение за катетър-
свързана инфекция и нормално изглеждащо място 
на въвеждане се прилага диференциран подход 
в зависимост от микробиологичната находка и 
клиничната преценка. Задължително се взема 
кръв за хемокултура от друга периферна вена. 
7.4.5.5. Промиване на ЦВК: 
7.4.5.5.1. За промиване на катетри се използ-
ва стерилен физиологичен разтвор (Категория 
ІА). Когато по клинични показания се прави 
промивка с хепарин, най-важното условие е да 
се осигури стерилност на разтвора, за да не се 
допусне контаминирането му.
7.4.5.5.2. Периодичното промиване с разреден 
разтвор на антибиотици е с недоказана ефек-
тивност за превенция на ВБИ (Категория ІІІ).
8. Специфични изисквания за предпазване на 
персонала при някои инфекции (включително 
причинени от HIV, HВV, HСV и други)
8.1. Медицинският персонал на лечебните 
заведения трябва да е застрахован срещу риск 
от зараза и възникване на инфекции, свързани 
с медицинското обслужване на пациенти.
8.2. Работодателят осигурява необходимите 
организационни и технически условия за нама-
ляване на риска от професионална експозиция на 
медицинския персонал по реда на действащата 
нормативна уредба (Наредба № 4 от 2002 г. за 
защита на работещите от рискове, свързани с 
експозиция на биологични агенти при работа, 
обн., ДВ, бр. 105 от 2002 г., Наредба № 2 от 
2005 г. за организацията на профилактиката и 
контрола на вътреболничните инфекции, обн., 
ДВ, бр. 8 от 2005 г., Наредба № 15 от 2005 г. за 
имунизациите в Република България, обн., ДВ, 
бр. 45 от 2005 г.). 
8.2.1. Периодично, но не по-рядко от веднъж 
на всеки 5 години, за целия медицински персонал 
на лечебното заведение, както и за новопос-
тъпили на работа и потенциално изложени на 
експозиция медицински и немедицински кадри, 
работодателят осигурява извършване на оценка 
на риска от зараза и свързани с медицинското 
обслужване инфекции. Оценката на риска се 
извършва на базата на данни за вида на извърш-
ваната дейност и свързания с нея риск, данни за 
вида и давността на извършените имунизации, 
за прекараните от съответния работник заразни 
болести, както и за настоящия му имунен статус, 
по отношение на HIV, HВV, HСV и туберкулоза. 
При необходимост се извършват серологични 
тестове, кожен туберкулинов тест и др.
8.2.2. При наличие на риск за работник, който 
няма изграден имунитет към биологичния агент, 
работодателят предлага и осигурява съответната 
имунизация и реимунизация. 
8.2.2.1. Препоръчителните имунизации за 
персонала се провеждат по реда на Наредба 
№ 15 от 2005 г. за имунизациите в Република 
България и включват: имунизация срещу хепа-
тит В, грип (всяка година), морбили, паротит и 
рубеола, за възрастови групи извън имунизаци-
онния календар. В специфични случаи могат да 
се прилагат и други имунизации (срещу хепатит 
А, менингококови инфекции и др.). 
8.2.2.2. Преди имунизацията/реимунизацията 
на работниците се предоставя подробна инфор-
мация относно предимствата и недостатъците 
както при извършването, така и при липсата 
на имунизация; 
8.2.2.3. Имунизацията се предлага безплатно 
за всички работници и обучаваши се, предоста-
вящи здравни грижи и свързани с тях дейности 
на работното място.
8.2.2.4. За здравни работници, изложени ру-
тинно на по-висок риск от заразяване с хепатит 
В (лекари с хирургични специалности и лекари 
по дентална медицина, операционни сестри и 
дентални асистенти), след имунизацията (напр. 
след 2 – 4 месеца, след 3-тата доза), а и във всеки 
по-късен момент, е целесъобразно да се провери 
титърът на антителата срещу повърхностния 
антиген на HBV – HBs (анти-HBs), като за дос-
татъчно протективно се счита ниво ≥10 mIU/ml.
8.2.3. При настъпила рискова експозиция на 
медицински персонал работодателят осигурява 
постекспозиционна профилактика на инфекции, 
причинени от: вируса на човешкия имунодефицит 
(HIV), хепатит В вирус (HBV), хепатит С вирус 
(HCV) и други причинители по необходимост.
8.3. Предпазване на медицинския персонал 
от кръвнопреносими инфекции, причинени от 
HIV, HВV, HСV и др.