Държавен вестник, бр. 6, 2003 г., стр. 9

Б Р О Й  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
5. Разпоредбите на ал. 1, 2 и 3 няма да се
прилагат, ако притежателят на лихвите, който
е местно лице на едната договаряща държава,
извършва стопанска дейност в другата догова-
ряща държава, от която произхождат лихвите,
посредством намиращо се там място на стопан-
ска дейност или извършва в тази друга държава
независими лични услуги чрез определена база,
разположена там, и вземането за дълг, във връз-
ка с което се плащат лихвите, е действително
свързано с такова място на стопанска дейност
или определена база. В такъв случай се прила-
гат съответно разпоредбите на чл. 7 или 14 съ-
образно случая.
6. Лихвите се считат за възникнали в едната
договаряща държава, когато платец е местно
лице на тази държава. Когато обаче платецът
на лихвите, независимо дали е местно лице на
едната договаряща държава или не, притежава
в една от договарящите държави място на сто-
панска дейност или определена база, във връз-
ка с които е възникнал дългът, който поражда
плащането на лихвите, и тези лихви са свърза-
ни с такова място на стопанска дейност или
определена база, ще се счита, че тези лихви про-
изхождат от договарящата държава, в която се
намира мястото на стопанска дейност или оп-
ределената база.
7. Когато поради особените взаимоотноше-
ния между платеца и притежателя на лихвите
или между тях двамата и някое друго лице сума-
та на лихвите, като се има предвид задължени-
ето, за което се изплащат, надвишава сумата,
която би била договорена между платеца и при-
тежателя при липсата на тези особени взаимо-
отношения, разпоредбите на този член се прила-
гат само по отношение на последната сума. В
такъв случай надвишаващата сума се облага
съобразно законодателството на всяка от дого-
варящите държави, като съответно се имат пред-
вид останалите разпоредби на тази спогодба.
8. Разпоредбите на този член няма да се при-
лагат, ако основната или една от основните цели
на което и да е лице, свързано с възникването
или прехвърлянето на вземането за дълг, във
връзка с което се изплаща лихвата, е била да се
възползва от прилагането на този член чрез
създаването или прехвърлянето на такова взе-
мане за дълг.
Член 12
Авторски и лицензионни възнаграждения
1. Авторските и лицензионните възнаграж-
дения, произхождащи от едната договаряща
държава и притежавани от местно лице на дру-
гата договаряща държава, могат да се облагат
с данък в тази друга държава.
2. Такива авторски и лицензионни възнаг-
раждения обаче могат също да се облагат с данък
и в договарящата държава, от която произхож-
дат, и съобразно законодателството на тази
държава, но когато притежателят на авторски-
те и лицензионните възнаграждения е местно
лице на другата договаряща държава, така на-
ложеният данък няма да надвишава 5 на сто от
брутния размер на дохода от авторските и ли-
цензионните възнаграждения. Компетентните
органи на договарящите държави ще опреде-
лят начина на прилагане на това ограничение
чрез взаимно споразумение.
3. Терминът “авторски и лицензионни въз-
награждения”, използван в този член, означава
плащания от всякакъв вид, получени за използ-
ване или за правото на използване на всяко
авторско право за литературно, художествено
или научно произведение, включително кино-
филми или филми, магнетофонни записи или
други средства за възпроизвеждане на звук или
образ, на всеки патент, търговска марка, чер-
теж или модел, план, секретна формула или
процес, или за използването на или правото на
използване на промишлено търговско или на-
учно оборудване или информация (ноу-хау) от-
носно промишлен, търговски или научен опит.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако притежателят на авторските и лицензион-
ните възнаграждения като местно лице на ед-
ната договаряща държава извършва стопанска
дейност в другата договаряща държава, от коя-
то произхождат авторските и лицензионните
възнаграждения, чрез място на стопанска дей-
ност, разположено там, или извършва в тази
друга държава независими лични услуги чрез
определена база, разположена там, и правото
или имуществото, във връзка с които се изпла-
щат авторските и лицензионните възнагражде-
ния, е действително свързано с такова място на
стопанска дейност или определена база. В та-
къв случай се прилагат съответно разпоредби-
те на чл. 7 или 14 съобразно случая.
5. Авторските и лицензионните възнаграж-
дения ще се считат за възникнали в едната до-
говаряща държава, когато платецът е местно
лице на тази държава. Когато обаче платецът
на авторските и лицензионните възнагражде-
ния независимо дали е местно лице на една от
договарящите държави или не, притежава в една
от договарящите държави място на стопанска
дейност или определена база, във връзка с ко-
ито възниква задължението за изплащане на
авторските и лицензионните възнаграждения и
тези авторски и лицензионни възнаграждения
се изплащат от такова място на стопанска дей-
ност или определена база, то тогава ще се счи-
та, че те възникват в договарящата държава, в
която се намира мястото на стопанска дейност
или определената база.
6. Когато поради особените взаимоотноше-
ния между платеца и притежателя или между
тях двамата и някое трето лице сумата на ав-
торските и лицензионните възнаграждения,
като се има предвид използването, правото или
информацията или услугите, за които те се пла-
щат, надвишава сумата, която би била догово-
рена между платеца и притежателя при липса-
та на такива особени взаимоотношения, разпо-