Държавен вестник, бр. 21, 2014 г., стр. 11

БРОЙ  21	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
1. Заглавието се изменя така: „Вторично 
използване на звукозаписи“.
2. Досегашният текст става ал. 1.
3. Създава се ал. 2:
„(2) Когато артистът-изпълнител има право 
на възнаграждение под формата на перио­
дични плащания, след петдесетата година от 
законното публикуване на звукозаписа или 
ако той не е бил публикуван – след петдесе­
тата година от неговото законно съобщаване 
на публиката, от плащанията не могат да се 
приспадат евентуални авансово платени суми 
и каквито и да е удръжки, установени с дого­
вор, сключен преди изтичането на петдесетата 
година от законното публикуване, съответно 
съобщаване на публиката, на звукозаписа.“ 
4. Създава се ал. 3:
„(3) В случай че петдесет години след за­
конното публикуване на звукозаписа или ако 
не е бил публикуван – петдесет години след 
неговото законно съобщаване на публиката, 
продуцентът на звукозаписа не предлага дос­
татъчен брой екземпляри от звукозаписа за 
продажба или не предлага по безжичен път 
или по кабел достъп на неограничен брой 
лица до звукозаписа по начин, позволяващ 
този достъп да бъде осъществен от място и 
по време, индивидуално избрани от всеки от 
тях, артистът-изпълнител може да прекрати 
договора, с който е отстъпил на продуцента 
правото да използва звукозаписа. Тази въз­
можност може да бъде упражнена, ако проду­
центът не осъществи някое от действията по 
използване на звукозаписа, указани в изрече­
ние първо, в срок една година от получаване 
на уведомлението на артиста-изпълнител 
за намерението му да прекрати договора. 
Отказът от страна на артиста-изпълнител 
от правото да поиска такова прекратяване е 
недействителен.“
§ 10. Създава се чл. 77а:
„Допълнително възнаграждение
Чл. 77а. (1) В случай че в договор, с който 
артист-изпълнител е отстъпил на продуцент 
правото да използва звукозапис с негово из­
пълнение, е предвидено възнаграждението да 
се заплаща не под формата на периодични 
плащания, артистът-изпълнител има право да 
получава допълнително годишно възнагражде­
ние от продуцента за всяка пълна календарна 
година след петдесетата година от законното 
публикуване на звукозаписа или ако той не е 
бил публикуван – след петдесетата година от 
неговото законно съобщаване на публиката. 
Отказът от страна на артиста-изпълнител от 
правото да получава допълнително възна­
граждение е недействителен. 
(2) Общата сума на допълнителното го­
дишно възнаграждение за една година, която 
продуцентът дължи на артиста-изпълнител 
съгласно ал. 1, съответства на 20 процента 
от приходите, получени от продуцента през 
годината, предхождаща годината, за която се 
плаща допълнителното годишно възнаграж­
дение. Продуцентът е длъжен при поискване 
веднъж годишно да предоставя на съответ­
ната организация за колективно управление 
на права на артистите-изпълнители и на 
артистите-изпълнители, които имат право на 
допълнително възнаграждение съгласно ал. 1, 
информацията, необходима за изплащането 
на това възнаграждение.
(3) Допълнителното възнаграждение по 
ал. 1 се събира, разпределя и изплаща само 
чрез организация за колективно управление 
на права. 
(4) Приходи на продуцента по смисъла 
на ал. 2 са приходите, които произтичат от 
възпроизвеждането и разпространението на 
записа, както и от предлагането по безжичен 
път или по кабел на достъп на неограничен 
брой лица до записа или до част от него по 
начин, позволяващ този достъп да бъде осъ­
ществен от място и по време, индивидуално 
избрани от всеки от тях, получени от про­
дуцента преди приспадането на разходите.“
§ 11. Член 82 се изменя така:
„Времетраене
Чл. 82. (1) Правата на артистите-изпъл­
нители продължават петдесет години след 
датата на изпълнението.
(2) В случай че на изпълнението е бил 
направен запис, който е различен от звуко­
запис и е законно публикуван или законно 
съобщен на публиката в срока по ал. 1, вре­
метраенето на правото продължава петдесет 
години от датата на това събитие, а ако са 
настъпили и двете събития – от по-ранната 
от двете дати.
(3) В случай че на изпълнението е бил 
направен звукозапис, който е бил законно 
публикуван или законно съобщен на публиката 
в срока по ал. 1, времетраенето на правото 
продължава седемдесет години от датата на 
това събитие, а ако са настъпили и двете 
събития – от по-ранната от двете дати. 
(4) Сроковете по ал. 1, 2 и 3 започват да 
текат от първи януари на годината, следваща 
годината, през която е настъпило събитието, 
което ги поражда.“
§ 12. В чл. 84 след числото „37“ се поставя 
запетая и се добавя „42“.
§ 13. Член 89 се изменя така:
„Времетраене
Чл. 89. (1) Правата на продуцентите на 
звукозаписи продължават петдесет години 
след датата на осъществяването на записа.
(2) В случай че звукозаписът е бил законно 
публикуван в срока по ал. 1, времетраенето 
на правото продължава седемдесет години