Държавен вестник, бр. 98, 2002 г., стр. 10

С Т Р .  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  98
Чл. 14. (1) Лабораторните изследвания се
извършват чрез:
1. изолиране на вируса:
а) върху чувствителни клетъчни култури;
б) чрез интравенозна инокулация на 10—11-
дневни кокоши ембриони;
в) чрез интрацеребрална инокулация на но-
вородени бозаещи мишлета;
2. идентификация на вируса чрез:
а) реакция ЕЛАЙЗА (ензим свързан имуно-
сорбентен метод)—с хомогенати от миши мо-
зък, органи и клетъчно културална течност;
б) реакция вируснеутрализация за определя-
не на серотипа на вируса;
в) полимеразно верижна реакция;
3. извършване на серологична диагноза с
помощта на:
а) реакция сравнителна ЕЛАЙЗА за доказ-
ване на антитела срещу вируса на АЧК;
б) реакция индиректна ЕЛАЙЗА за доказва-
не на антитела срещу вируса на АЧК;
в) реакция блокираща ЕЛАЙЗА за доказва-
не на антитела срещу вируса на АЧК;
г) реакция за свързване на комплемента;
д) реакция имуноблотинг.
(2) Лабораторните изследвания по ал. 1 се
извършват съгласно приложение № 2.
Чл. 15. Ръководителят на лабораторията по
чл. 13, ал. 1:
1. поддържа постоянна диагностична го-
товност;
2. незабавно изследва получените проби;
3. уведомява за резултата ГУ на НВМС, съ-
ответната РВМС и ветеринарния лекар, обслуж-
ващ съответния участък, за резултатите от из-
следванията по т. 2;
4. използва утвърдените от Международно-
то бюро по епизоотии методи за диагностика;
5. в случай на нужда снабдява с реактиви
регионални лаборатории по тяхна молба;
6. извършва контрол върху качеството на
всички реактиви, използвани при извършване
на отделните изследвания;
7. периодично организира провеждането на
сравнителни тестове;
8. съхранява изолатите на вируса на АЧК от
потвърдени случаи в страната;
9. изпраща проби за потвърждаване на диаг-
нозата АЧК в Референтната лаборатория на
Европейския съюз.
Чл. 16. Диагноза АЧК се поставя въз основа
на епизоотологичните, клиничните и патоло-
гоанатомичните данни, както и от резултатите
от лабораторните изследвания по чл.  14, ал. 1.
Раздел V
Мерки за ограничаване и ликвидиране на бо-
лестта африканска чума по конете
Чл. 17. (1) При лабораторно потвърждаване
на болестта АЧК НВМС:
1. обявява болестта АЧК по реда на чл. 2;
2. определя границите на заразена зона “А”,
предпазна зона “Б” и наблюдавана зона “В” в
зависимост от географските, административни-
те, метеорологичните и екологичните особенос-
ти, свързани с болестта АЧК.
(2) Националната ветеринарномедицинска
служба може да разшири границите на зони “А”,
“Б” или “В” в зависимост от особеностите по
ал. 1, т. 2.
(3) Когато територията на някоя от зоните
включва територия на съседна страна, НВМС
си сътрудничи с държавните ветеринарни служ-
би на тази страна при определяне границите на
зоните и мерките, които се предприемат в тях.
Чл. 18. (1) Зона “А” обхваща:
1. епизоотичните огнища със засегнатите от
болестта АЧК обекти;
2. територията на цялото населено място, в
което е регистрирано епизоотичното огнище;
3. територията в радиус 20 км от епизоотич-
ното огнище;
4. животновъдните обекти с еднокопитни
животни извън 20-километровата зона, имали
връзка с епизоотичното огнище 28 дни преди
появата на първите клинични признаци на бо-
лестта АЧК.
(2) В зона “А” държавният ветеринарен ле-
кар предприема мерките по чл. 9, както и:
1. забранява придвижването, пазарите, из-
ложбите и спортните състезания с еднокопит-
ни животни;
2. разпорежда:
а) умъртвяване по безкръвен начин на всич-
ки еднокопитни животни, показващи клинич-
ни признаци за болестта АЧК, и тези, показали
положителен резултат при лабораторното из-
следване за АЧК;
б) обезвреждане на труповете на животните
по реда на чл. 9, т. 3;
в) извършване на дезинсекция в обектите, в
които се отглеждат еднокопитни животни, и
около тях и в биотопите с преносителите на
болестта АЧК съгласно приложение № 3;
г) основно механично почистване, извърш-
ване на дезинфекция и дератизация в обектите
с еднокопитни животни, транспортни средства,
пътища, околен терен;
д) поставяне на предупредителни надписи за
АЧК пред засегнатите населени места и обекти;
е) извършване на ежедневни клинични прег-
леди (с измерване на температурата) на едноко-
питните животни в населеното място, в което се
намира епизоотичното огнище, в продължение
на 28 дни след умъртвяването на последното бол-
но или серопозитивно за АЧК животно, а след
това на всеки три дни в продължение на два ме-
сеца, като резултатите се отбелязват в дневник;
ж) извършване на клинични прегледи на ед-
нокопитните животни в населените места, извън
епизоотичното огнище, на всеки три дни в про-
дължение на 28 дни след умъртвяване на послед-
ното болно или серопозитивно за АЧК животно,
като резултатите се отбелязват в дневник;
з) извършване на двукратно серологично
изследване на еднокопитните животни в засег-
натото населено място през 21 дни;