Държавен вестник, бр. 6, 2003 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  6
2. Ако в съответствие с разпоредбите на ал. 1
едно физическо лице е местно лице и на двете
договарящи държави, неговото положение се
определя, както следва:
а) то се счита за местно лице само на тази
договаряща държава, в която разполага с пос-
тоянно жилище; ако то разполага с постоянно
жилище в двете държави, то се счита за местно
лице само на тази държава, с която има най-
тесни лични и икономически връзки (център
на жизнени интереси);
б) ако държавата, в която се намира центърът
на жизнените му интереси не може да бъде опре-
делена или ако то не разполага с постоянно жи-
лище в нито една държава, то се счита за местно
лице на държавата, в която обичайно пребивава;
в) ако то обичайно пребивава в двете държа-
ви или в нито една от тях, то се счита за местно
лице на държавата, на която е гражданин;
г) ако то е гражданин и на двете държави
или на нито една от тях, компетентните органи
на договарящите държави ще разрешат въпро-
са чрез взаимно споразумение.
3. Когато съгласно разпоредбите на ал. 1
лице, което не е физическо лице, е местно лице
на двете договарящи държави, то се счита за
местно лице на държавата, според законите на
която то е създадено.
Член 5
Място на стопанска дейност
1. За целите на тази спогодба терминът “мяс-
то на стопанска дейност” означава определено
място на дейност, чрез което едно предприятие
извършва цялостно или частично стопанската
си дейност.
2. Терминът “място на стопанска дейност”
включва по-специално:
а) клон;
б) офис;
в) фабрика;
г) работилница;
д) ферма или плантация;
е) мина, нефтен или газов кладенец, кариера
или всяко друго място на добиване на природни
богатства.
3. Терминът “място на стопанска дейност”
включва и:
а) строителна площадка, строителен или мон-
тажен обект или свързаните с тях надзорни дей-
ности, но само когато площадката, обектът или
дейностите продължават повече от 12 месеца;
б) предоставянето на услуги, включително
консултантски услуги, от предприятие на една-
та договаряща държава чрез негови работници
или друг персонал, нает за предоставянето на
услугите, но само когато дейностите с такъв
характер продължават (за същия или свързан
обект) на територията на другата договаряща
държава повече от 9 месеца в рамките на всеки
12-месечен период.
4. Независимо от предходните разпоредби
на този член се счита, че терминът “място на
стопанска дейност” не включва:
а) използването на съоръжения единствено
с цел складиране, излагане или доставка на
стоки, принадлежащи на предприятието;
б) поддържането на запаси от стоки, при-
надлежащи на предприятието, единствено с цел
складиране, излагане или доставка;
в) поддържането на запаси от стоки, при-
надлежащи на предприятието, единствено с цел
преработката им от друго предприятие;
г) поддържане на определено място изклю-
чително за покупка на стоки или за събиране на
информация за предприятието;
д) поддържане на определено място на дей-
ност изключително за всяка друга дейност от
подготвителен или спомагателен характер за
предприятието;
е) продажбата на стоки, принадлежащи на
предприятието, излагани на временни панаири
или изложби след приключването на панаири-
те или изложбите;
ж) поддържане на определено място из-
ключително за осъществяване на всяко съчетание
от посочените в букви от “а” до “е” дейности при
положение, че цялостната дейност на това опреде-
лено място, произтичаща от това съчетание, има
подготвителен или спомагателен характер.
5. Независимо от разпоредбите на ал. 1 и 2,
когато лице, което не е представител с незави-
сим статут, за когото се прилага разпоредбата
на ал. 7, действа от името на предприятие, като
има или обичайно упражнява в едната догова-
ряща държава правото да сключва договори от
името на предприятието, счита се, че това пред-
приятие има място на стопанска дейност в тази
държава по отношение на всички дейности,
които това лице извършва за предприятието,
освен ако дейностите на такова лице са ограни-
чени до посочените в ал. 4, които ако се извър-
шват чрез определено място, не биха направи-
ли това определено място място на стопанска
дейност съгласно разпоредбите на тази алинея.
6. Независимо от предходните разпоредби
на този член, застрахователно предприятие на
едната договаряща държава (с изключение на
дейностите по презастраховане) се счита, че има
място на стопанска дейност в другата договаря-
ща държава, ако то събира застрахователни
премии на територията на тази друга държава
или застрахова рискове в нея чрез лице, различ-
но от представител с независим статут, за кого-
то се прилага ал. 7.
7. Не се счита, че едно предприятие има място
на стопанска дейност в едната договаряща дър-
жава само защото то извършва дейност в тази
държава посредством брокер, комисионер или
друг представител с независим статут при усло-
вие, че такива лица действат в обичайните гра-
ници на своята дейност. Въпреки това, когато
такъв представител действа изцяло или почти
изцяло за сметка на такова предприятие, той
няма да се смята за представител с независим
статут по смисъла на тази алинея.
8. Обстоятелството, че дружество, което е мест-
но лице на едната договаряща държава, контро-
лира или е контролирано от дружество, което е
местно лице на другата държава или което извър-
шва стопанска дейност в тази друга държава (чрез
място на стопанска дейност или по друг начин), не
е основание да се счита което и да е от дружествата
за място на стопанска дейност на другото.