Държавен вестник, бр. 67, 2003 г., стр. 50

С Т Р .  50
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  67
§ 15. В чл. 35 думите “с вальор датата на
новата емисия, съответно датата на изплащане
на номинала и лихвите” се заменят със “съглас-
но определените от Министерството на финан-
сите условия”.
§ 16. В допълнителните разпоредби се пра-
вят следните изменения и допълнения:
1. В § 3 се създават т. 3 и 4:
“3. “Блокиране” е забрана за разпореждане
с ДЦК.
4. “Деблокиране” е отмяна на забраната за
разпореждане с ДЦК.”
2. В § 5 думите “информационна агенция
“Reuters”,” се заличават.
За министър на финансите: К. Ананиев
Управител на БНБ: Св. Гаврийски
44361
ВЪРХОВЕН
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 7622
от 18 юли 2003 г.
по административно дело № 5063 от 2003 г.
Върховният административен съд в състав:
председател: Светла Петкова, и членове: Пана-
йот Генков, Галина Христова, Здравка Шумен-
ска, Татяна Хинова, при участието на секретар-
протоколиста Нина Спасова разгледа админис-
тративно дело № 5063 по описа на Върховния
административен съд—петчленен състав, за
2003 г., докладвано от съдията Светла Петкова.
Производството пред Върховния админист-
ративен съд, петчленен състав, е на основание
чл. 5, т. 1 във връзка с чл. 23 ЗВАС.
Образувано е по жалба на Сдружение с не-
стопанска цел “Правна клиника” на Юриди-
ческия факултет на СУ “Св. Климент Охрид-
ски”, представлявано от проф. д-р Дончо Хру-
санов, и на Невена Красимирова Радлова от
София с искане за отмяна на чл. 3, ал. 6 от
Постановление № 90 на Министерския съвет
от 2000 г. за условията и реда за предоставяне
на стипендии на студентите, докторантите и
специализантите от държавните висши учи-
лища и научни организации (обн., ДВ, бр. 44
от 30.V.2000 г., в сила от 1.Х.2000 г.; попр.,
бр. 45 от 2.VI.2000 г.; изм. и доп., бр. 60 от
6.VII.2001 г., в сила от 6.VII.2001 г., бр. 30 от
22.III.2002 г., в сила от 22.III.2002 г.; изм., бр. 83
от 30.VIII.2002 г.; изм. и доп., бр. 101 от
29.Х.2002 г., в сила от 29.Х.2002 г.). В жалбата
са развити доводи за незаконосъобразност на
оспорения текст поради противоречие с ма-
териалноправни разпоредби—основание за от-
мяна по чл. 12, т. 4 ЗВАС.
Жалбоподателите поддържат, че разпоред-
бата на чл. 3, ал. 6 от ПМС № 90/2000 г. про-
тиворечи на чл. 6, ал. 2 и чл. 53, ал. 6 от Кон-
ституцията на Република България, на чл. 3,
буква “в” от Конвенцията за борба срещу дис-
криминацията в областта на образованието,
на чл. 10, буква “г” от Конвенцията за пре-
махване на всички форми на дискриминация
срещу жените, на чл. 3 от Закона за социално-
то подпомагане (ЗСП) и на чл. 4 и 8 във връз-
ка с § 1, т. 2 от Закона за семейните помощи
за деца (ЗСПД).
Ответникът по делото—Министерският съ-
вет, чрез процесуалния си представител, в съ-
дебно заседание и с писмени бележки оспорва
основателността на жалбата и моли да бъде
оставена без уважение. Министърът на образо-
ванието и науката, конституиран като заинте-
ресувана страна в производството, чрез проце-
суалния си представител оспорва в съдебно за-
седание и с писмено становище жалбата и моли
да бъде отхвърлена.
Върховният административен съд, петчле-
нен състав, като прецени предпоставките за
допустимост и основателност на жалбата, с
оглед на наведените в нея основания за отмяна,
приема следното:
Повдигнатият с жалбата правен спор е за
незаконосъобразност на разпоредба от подза-
конов нормативен акт, подлежащ на съдебен
контрол от Върховния административен съд на
основание чл. 125, ал. 2 във връзка с чл. 120, ал. 2
от Конституцията на Република България.
Предвид действието на нормативния акт по
отношение на неограничен кръг адресати все-
ки има правен интерес от обжалване на акта,
когато счита, че противоречи на нормативен
акт от по-висока степен. Съгласно чл. 13, ал. 1
ЗВАС жалба срещу нормативен акт се подава
без ограничение във времето. По изложените
съображения съдът намира жалбата за проце-
суално допустима.
Разгледана по същество, с оглед доводите на
страните и в съответствие с отменителното
основание по чл. 12, т. 4 ЗВАС, жалбата е осно-
вателна.
Постановление № 90 на Министерския съ-
вет от 2000 г. за условията и реда за предоставя-
не на стипендии на студентите, докторантите и
специализантите от държавните висши учили-
ща и научни организации e издадено на основа-
ние чл. 9, ал. 3, т. 8 от Закона за висшето обра-
зование (ЗВО).
Жалбоподателите оспорват разпоредбата
на чл. 3, ал. 6 (предишна ал. 5—ДВ, бр. 101 от
2002 г.) от ПМС № 90/2000 г., според която сти-
пендия не се изплаща за времето, през което
студентките майки получават парична помощ
(обезщетение) за бременност, раждане и от-
глеждане на дете. Този текст противоречи на
Конституцията на Република България (КРБ).
Член 6, ал. 2 КРБ прогласява принципа за ра-
венство на гражданите пред закона и забра-
нява дискриминацията, основана на раса, на-
родност, етническа принадлежност, пол, про-
изход, религия, образование, убеждения, по-
литическа принадлежност, лично и общест-