Държавен вестник, бр. 112, 2001 г., стр. 14

С Т Р .  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  112
2. “Продължително безработни” са безработ-
ни лица с непрекъснато поддържана регистра-
ция в поделение на Агенцията по заетостта не
по-малко от 12 месеца.
3. “Лице, което активно търси работа” е вся-
ко лице, което не е отказвало срещи с работода-
тели, организирани от поделение на Агенцията
по заетостта, и самостоятелно е посещавало
работодатели за постъпване на работа.
4. “Подходяща работа” е тази, която съответ-
ства на образованието и квалификацията на ли-
цето, както и на здравословното му състояние,
възрастта и пола, ако те са условие за изпълнени-
ето на работата и ако тя се намира в същото на-
селено място или до 30 км извън него, при ус-
ловие че има подходящ обществен транспорт.
5. “Работни места в общополезни дейности”
са работните места, които се разкриват в присъ-
щите на общината дейности, като: комунално-
битово обслужване; благоустройство на населе-
ното място и производствени зони; поддържане и
опазване на общинската собственост; опазване
на околната среда, поддържане и опазване на ис-
торически паметници и обекти и други подобни.
6. “Лицата извън системата на народната
просвета и висшето образование” са всички лица
в трудоспособна възраст, които не учат в систе-
мата на народната просвета (професионални
училища и професионални гимназии) и във
висше училище.
7. “Обучение за начална професионална ква-
лификация” е това обучение, при което се при-
добива начална квалификация по професия.
8. “Непрекъснато професионално обучение” е
обучение за усъвършенстване (актуализиране,
повишаване или разширяване) на придобитата про-
фесионална квалификация след началното профе-
сионално обучение, както и за преквалификация.
9. “Масови уволнения” са уволнения, извър-
шени от работодателя поради една или повече
причини, които не са свързани с личността на
съответните работници, когато броят на увол-
ненията е за период 30 дни:
а) най-малко 10 в предприятия, където обик-
новено работят повече от 20 и по-малко от 100
работници;
б) най-малко 10 на сто от броя на работници-
те в предприятия, където обикновено работят
най-малко 100, но не повече от 300 работници;
в) най-малко 30 в предприятия, където обик-
новено работят най-малко 300 или повече ра-
ботници.
10. “Повторно” е нарушението, когато е из-
вършено в едногодишен срок от влизането в сила
на наказателно постановление, с което наруши-
телят е наказан за нарушение от същия вид.
11. “Външни консултантски услуги” са кон-
султантска помощ по мениджмънт и/или за
извършване на проучвания, която се предоста-
вя от физически или юридически лица, регист-
рирани по българското законодателство, сре-
щу заплащане или безплатно.
12. “Социални партньори” са представители
на представителните организации на работода-
телите и на работниците и служителите на на-
ционално равнище и други юридически лица с
нестопанска цел, които участват в социалното
сътрудничество във връзка и по повод изпълне-
нието на закона.
13. “Премия за работодатели” са сумите,
предоставени на работодатели, които сключ-
ват договори за програми и мерки за запазване
и за насърчаване на заетостта по този закон.
14. “Местни работодатели” са работода-
телите, регистрирани по българското зако-
нодателство.
15. “Съпътстващи услуги” са административ-
но-правни и финансово-експертни услуги, ин-
формационни услуги, консултантски и обучи-
телни услуги, подпомагащи самостоятелната
стопанска дейност.
16. “Рискови групи” са част от безработните
лица, живеещи или застрашени от изпадане в
състояние на социална изолация или бедност.
17. “Сираци” са не навършили пълнолетие
деца, на които единият или двамата родители
са починали.
18. “Възрастен” е всяко лице в и над трудо-
способна възраст.
19. “Пряка дискриминация” е дискримина-
цията, при която едни работници и служители
се третират, са били третирани или биха били
третирани в сравнима ситуация по-благоприят-
но от други във връзка с който и да е от крите-
риите по чл. 2.
20. “Непряка дискриминация” е дискримина-
цията, при която се използват привидно допус-
тими от закона разрешения при осъществяване
на трудовите права и задължения, но се прила-
гат с оглед на критериите по чл. 2 по начин, който
реално и фактически поставя едни работници и
служители в по-неблагоприятно или привилеги-
ровано положение спрямо другите. Не представ-
ляват дискриминация различията или предпо-
читанията, които се основават на квалификаци-
онните изисквания за извършване на определе-
на работа, както и специалната закрила на ня-
кои работници и служители (непълнолетни, бре-
менни и майки на малки деца, инвалиди, трудо-
устроени и други подобни).
21. “Самотни майки (осиновителки)” са:
а) майки, които при раждането на детето не
се намират в законен брак; вдовици, когато
раждането на детето е станало по-късно от де-
сетия месец след смъртта на съпруга; разведе-
ни, когато раждането на детето е станало по-
късно от десетия месец след влизането в сила
на решението на съда, с което е допуснат разво-
дът между съпрузите;
б) осиновителки, които при осиновяването
на детето не се намират в законен брак;
в) не се считат за самотни майки (осинови-
телки) онези, които получават присъдени суми
за издръжката на детето или живеят в едно до-
макинство с бащата на детето, както и когато
се намират в законен брак с друго лице.
22. “Стажуване” е работа на конкретно ра-
ботно място за придобиване или повишаване
на квалификацията чрез развитие на уменията
и увеличаване на опита.
23. “Чиракуване” е обучение на конкретно
работно място с редуване на обучение в образо-
вателната система.
24. “Мотивационно обучение” е обучение за
стимулиране и насочване на индивидите към
обучение за придобиване на професионална ква-
лификация и/или заетост чрез придобиване на
знания и умения за ориентиране в пазара на тру-
да, търсенето и избор на обучение или заетост.