Държавен вестник, бр. 43, 2013 г., стр. 91

БРОЙ  43	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  91  
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
т 
 
 
 
 
 
6.6. Участва в редовен външен контрол на 
качеството и се грижи за стриктното и редовно 
изпълнение на вътрешния качествен контрол.
6.7. Осъществява връзка с РЦ – ВБИ и изпраща 
щамове с клинико-епидемиологично значение, 
изолирани при епидемични взривове за доказване 
на клонална обвързаност и епидемична верига.
VІІ. ИЗИСКВАНИЯ ЗА ОСЪЩЕСТВЯВАНЕ 
НА ДЕЙНОСТИТЕ ПО КОНТРОЛА НА ВБИ
1. План за управление на епидемичен взрив 
от ВБИ 
Поведението при епидемичен взрив се пла-
нира предварително и включва следните фази:
1.1. Подготвителна (проактивна) фаза при 
контрола на предполагаем или потвърден взрив
1.1.1. Определят се събитията, които насочват 
към вероятен епидемичен взрив (т. 2).
1.1.2. Определят се отговорностите и компе-
тенциите на екипа по контрол на взрива, вкл. 
говорител (за връзки с обществеността), лица и 
институции, които ще вземат участие, както и 
пътища на комуникация (кой кого информира 
и т.н.).
1.1.3. Определят се видът и обемът на лабора-
торните изследвания и се уточнява изпращането 
на пробите. Лекарят/специалистът по контрол 
на инфекциите и клиничният микробиолог оп-
ределят кои микробиологични изследвания да 
бъдат извършени от лабораторията, обслужваща 
болницата, и кои материали трябва да се изпратят 
в референтна лаборатория. Идентичността на 
причинителите при зачестила поява на инфекции 
се доказва чрез изпращане на съхранените изо-
лати за потвърждаване и типизиране в НЦЗПБ. 
Предварително подробно се уточнява обменът 
на данни между лаборатория и отделението/
клиниката. 
1.1.4. Уточнява се редът за информиране и 
сътрудничество с други служби, които ще взе-
мат участие.
1.1.5. Всички мерки по тази точка се регламен-
тират със заповед на ръководителя на лечебното 
заведение, като се посочват лицата, отговорни 
за отделните дейности. Заповедта подлежи на 
ежегодна актуализация.
1.1.6. Връзки с обществеността
Взривовете от вътреболнични инфекции са 
събития от особен обществен интерес и привли-
чат вниманието на медиите. Това важи особено 
за случаите, когато са засегнати голям брой 
пациенти, налице е тежко клинично протичане 
или събитието вече е съобщено от медиите. Ва-
лидно е основното правило, че информация за 
възникнал взрив в дадено лечебно заведение се 
предоставя от определен със заповед на ръково-
дителя на лечебното заведение за целта говорител 
от болницата, за да се избегне погрешна или 
противоречива информация. Препоръчително е 
работата с медиите да се съгласува с РЗИ.
1.2. Реактивна фаза при контрола на предпо-
лагаем или потвърден взрив
Ефективното контролиране на взрива изисква 
следването на алгоритъм от 10 стъпки:
1.2.1. Стъпка 1: Установяване на събитие, 
насочващо към вероятен епидемичен взрив
При съмнение за взрив от ВБИ се информират 
ръководителят на екипа по контрол на инфек-
циите и клиничният микробиолог. Незабавно се 
събират и документират следните данни:
1.2.1.1. момент и място на появата на съби-
тието,
1.2.1.2. имена на засегнатите пациенти,
1.2.1.3. вид на причинителя/ите,
1.2.1.4. наличие на рискови фактори, които 
са могли да благоприятстват ВБИ (интервенции, 
операции),
1.2.1.5. клинични, лабораторно-медицински и 
патолого-анатомични резултати на засегнатите 
пациенти,
1.2.1.6. обстоятелства, при които се е стигнало 
до появата на отключващото събитие (настане-
ните в стаята и т.н.),
1.2.1.8. налични резултати от микробиологич-
ни изследвания на обкръжаващата среда.
1.2.2. Стъпка 2: Оценка на ситуацията на 
базата на наличната информация и решение за 
създаване на екип по контрол на взривове
Ръководителят на екипа по контрол на 
инфекциите изяснява доколко става въпрос 
действително за епидемичен взрив и уведомява 
ръководителя на лечебното заведение. Ръково-
дителят на лечебното заведение взема решение 
да бъде създаден екип по контрол на взрива. 
1.2.3. Стъпка 3: Проучване на случая, съоб-
щаване по установения ред при потвърждаване 
на епидемичния взрив 
С помощта на наличната към дадения момент 
информация екипът по контрол на взрива извърш-
ва оценка на ситуацията и установява, доколко 
действително е налице взрив и съществува ли 
спешна нужда от действие, или инфекциите са 
били налице още при постъпването в болницата. 
Формулират се и се допълват липсващи факти. 
1.2.3.1. С подробности трябва да се провери:
а) Какви инфекции са се появили? (Как?)
б) Какви причинители са били изолирани? 
(вид, резистентност)
в) Какви пациенти са засегнати? (Кой?)
г) Какви пространствени и времеви връзки 
съществуват? (Кога? Къде?)
д) Какви лица са включени допълнително? 
(установяване на случаите)
е) За какви технически системи, респ. среди 
(вода, въздух, хранителни продукти и др.) става 
дума (характеристики на причинителите)
Съставя се дефиниция на случая, която се 
използва за откриване на нови случаи на ВБИ. 
В нея се включват данни за симптоматиката 
при засегнатите от инфекцията, данни за при-
чинителя, определя се периодът на възникване 
и разпространение, както и пространствената 
взаимовръзка между случаите. Използват се въ-
ведените класификации на случаите („потвърден“, 
„вероятен“ или „възможен“ случай) съгласно 
Наредба № 21 от 2005 г. за реда за регистрация, 
съобщаване и отчет на заразните болести (обн., 
ДВ, бр. 62 от 2005 г.). Дефиницията трябва да 
различава случаите на инфекция от случаите на 
колонизация. Тя може да се променя във времето, 
напр. след получаване на допълнителни данни.