Държавен вестник, бр. 2, 2009 г., стр. 19

Б Р О Й  2
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  19
от други права, които са подчинени на същия 
данъчен режим като доходи от акции в съответ-
ствие със законодателството на държавата, на
която дружеството, извършващо разпределени-
ето, е местно лице.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако притежателят на дивидентите, който е мес-
тно лице на едната договаряща държава, из-
вършва стопанска дейност в другата догова-
ряща държава, на която е местно лице дру-
жеството, изплащащо дивидентите, чрез мяс-
то на стопанска дейност, разположено там,
или упражнява в тази друга държава незави-
сими лични услуги чрез определена база, раз-
положена там, и участието, във връзка с кое-
то се изплащат дивидентите, е действително
свързано с това място на стопанска дейност
или определена база. В този случай се прила-
гат съответно разпоредбите на чл. 7 или 14
съобразно случая.
5. Когато дружество, което е местно лице на
едната договаряща държава, получава печалби
или доходи от другата договаряща държава, тази
друга държава не може да налага никакъв да-
нък върху дивидентите, платени от дружество-
то, освен доколкото тези дивиденти са платени
на местно лице на тази друга държава или до-
колкото участието, във връзка с което са плате-
ни дивидентите, е действително свързано с място
на стопанска дейност или определена база, на-
миращи се в тази друга държава, нито да облага
неразпределените печалби на дружеството с
данък върху неразпределените печалби, дори
ако изплатените дивиденти или неразпределе-
ните печалби се състоят изцяло или частично
от печалби или доходи, произхождащи в тази
друга държава.
Член 11
Лихви
1. Лихвите, възникнали в едната договаряща
държава и платени на местно лице на другата
договаряща държава, могат да се облагат с да-
нък в тази друга държава.
2. Въпреки това тези лихви могат да се об-
лагат с данък и в договарящата държава, в
която възникват, и съобразно законодателст-
вото на тази държава, но когато притежате-
лят на лихвите е местно лице на другата дого-
варяща държава, така наложеният данък няма
да надвишава 7 процента от брутната сума на
лихвите.
3. Независимо от разпоредбите на ал. 2 лих-
вите, възникнали в едната договаряща дър-
жава и платени на местно лице на другата до-
говаряща държава, което е притежател на тези
лихви, се облагат само в тази друга договаря-
ща държава, ако:
а) платецът или получателят на лихвите е
правителството на една от договарящите
държави, административно териториал-
но подразделение или орган на местна
власт, или Националната банка на всяка
от договарящите държави, или Държав-
ният петролен фонд на Азербайджан;
б) лихвите са платени във връзка със заем,
гарантиран от правителството на всяка
договаряща държава, Националната бан-
ка, административно-териториално под-
разделение или орган на местна власт.
4. Терминът “лихви”, използван в този член,
означава доход от вземания за дълг от всякакъв
вид, независимо от това, дали са обезпечени
или не с ипотека и носещи или не правото на
участие в печалбите на длъжника и по-специ-
ално доходи от държавни ценни книжа и дохо-
ди от бонове и облигации, включително от пре-
мии и бонуси, свързани с такива ценни книжа,
бонове или облигации. Санкции за закъснели
плащания не се считат за лихви за целите на
този член.
5. Разпоредбите на ал. 1, 2 и 3 не се прилагат,
ако притежателят на лихвите, който е местно
лице на едната договаряща държава, извършва
стопанска дейност в другата договаряща дър-
жава, от която произхождат лихвите, посредст-
вом място на стопанска дейност, разположено
там, или извършва в тази друга договаряща дър-
жава независими лични услуги чрез определе-
на база, разположена там, и вземането за дълг,
във връзка с което се плащат лихвите е дейст-
вително свързано с такова място на стопанска
дейност или определена база. В такъв случай се
прилагат съответно разпоредбите на чл. 7 или
14 съобразно случая.
6. Лихвите се считат за възникнали в една-
та договаряща държава, когато платецът е мес-
тно лице на тази държава. Когато обаче пла-
тецът на лихвите, независимо дали е местно
лице на едната договаряща държава или не,
притежава в едната договаряща държава мяс-
то на стопанска дейност или определена база,
във връзка с които е възникнал дългът, който
поражда плащането на лихвите и тези лихви
са за сметка на такова място на стопанска
дейност или определена база, ще се счита, че
тези лихви произхождат от държавата, в коя-
то се намира мястото на стопанска дейност
или определената база.
7. Когато поради особените взаимоотноше-
ния  между платеца и притежателя или между
тях двамата и някое друго лице, сумата на лих-
вите, като се има предвид задължението, за
което се изплащат, надвишава сумата, която би
била договорена между платеца и притежателя
при липсата на такива взаимоотношения, раз-
поредбите на този член се прилагат само по
отношение на последната сума. В такъв случай
надвишаващата сума се облага съобразно зако-
нодателството на всяка договаряща държава,
като съответно се имат предвид останалите
разпоредби на тази спогодба.