Държавен вестник, бр. 103, 2000 г., стр. 54

С Т Р .  54
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  103
посочване за наличието на препятствия, без това
да намалява твърдостта на експлоатационните
ограничения, които могат да се породят от на-
личието на препятствие.
(2) Основните данни, свързани с разполага-
нето на светлините върху препятствията, са да-
дени в приложение № 9.
Чл. 286. (1) Всяко неподвижно препятствие,
“пробождащо” повърхността за набиране на
височина при излитане в границите на 3000 m
от вътрешната граница на повърхността за на-
биране на височина, се маркира, а ако ПИК се
използва и през нощта, се осветява, с изключе-
ние на случаите, когато:
1. такова препятствие се засенчва от друго
неподвижно препятствие;
2. препятствието се осветява денем от прег-
радни светлини от тип “А” със средна интен-
зивност и височината му над равнището на окол-
ната местност не превишава 150 m;
3. подобно препятствие се осветява с прег-
радни светлини с висока интензивност през деня;
4. светлинна индикация може да се прави,
ако препятствието е светофар и авиационно
изследване показва, че в този случай е доста-
тъчно наличието на светлината на светофара.
(2) Неподвижен обект, който не е препятст-
вие, но се намира в непосредствено съседство с
повърхността за набиране на височина при из-
литане, се маркира и ако ПИК се използва през
нощта, се снабдява с преградни светлини в слу-
чаите, когато се смята, че маркировката и свет-
линната индикация са необходими, за да се из-
бегнат съприкосновения с него. Маркировка не
се прави, ако:
1. обектът се осветява денем с преградни
светлини със средна интензивност от тип “А” и
височината му над равнището на околната мест-
ност не превишава 150 m; или
2. подобно препятствие се осветява с прег-
радни светлини с висока интензивност през деня.
Чл. 287. (1) Неподвижно препятствие, “про-
бождащо” повърхността за подхода за кацане
или преходната повърхност в границите на
3000 m от вътрешната граница на повърхността
на подхода за кацане, се маркира и ако ПИК се
използва през нощта—се снабдява с преградни
светлини, освен в случаите, когато:
1. такова препятствие се засенчва от друго
неподвижно препятствие;
2. препятствието се осветява денем с прег-
радни светлини със средна интензивност от тип
“А” и височината му над равнището на околна-
та местност не превишава 150 m;
3. подобно препятствие се маркира с прег-
радни светлини с висока интензивност през деня;
4. препятствието е светофар и авиационно
изследване показва, че в този случай е доста-
тъчно наличието на светлината на светофара.
(2) Неподвижно препятствие, издигащо се
над хоризонталната повърхност, се маркира, и
ако летището се използва през нощта, се осигу-
ряват преградни светлини.
(3) Маркировка и светоограждение не се
правят, когато:
1. препятствието е засенчено от друго непод-
вижно препятствие;
2. кръгът има значително количество препят-
ствия във вид на неподвижни обекти или участъ-
ци от местността и са въведени специални прави-
ла за осигуряване на запас от безопасна височина
за предписаните траектории на полета;
3. авиационно изследване свидетелства за
това, че препятствието не влияе на експлоата-
ционните условия.
(4) Може да не се прави маркировка:
1. ако препятствието се осветява денем със
заградителни светлини със средна интензивност
от тип “А” и височината му над равнището на
околната местност не превишава 150 m;
2. подобно препятствие се маркира с прег-
радни светлини с висока интензивност през деня.
(5) Светлинна индикация може да не се пра-
ви, ако препятствието представлява светофар и
авиационно изследване показва, че в този слу-
чай е достатъчно наличието на светлината на
светомаяка.
Чл. 288. Неподвижен обект, издигащ се над
свободна от препятствия повърхност, се марки-
ра, и ако ПИК се използва през нощта, се оси-
гуряват преградни светлини.
Чл. 289. Наземните транспортни средства и
другите подвижни обекти, с изключение на ВС,
намиращи се в работната площ на летището, са
препятствия и се маркират, а ако транспортни-
те средства и летището се използват през нощ-
та или в условията на намалена видимост—се
снабдяват със светлини, с изключение на обо-
рудването, предназначено за обслужването на
ВС и наземните транспортни средства, които се
използват само на перона.
Чл. 290. Наземните аеронавигационни свет-
лини, намиращи се в границата на работната
площ на летището, се маркират за осигуряване
забележимостта им през деня. Върху повдигна-
тите светлини или знаци в работната площ не
се поставят заградителни светлини.
Чл. 291. (1) Всички препятствия, намиращи
се в границите на разстояние (колони 11 или 12
на табл. 4) от осовите линии на ПР, ПР на перо-
на или лентата за рулиране на местостоянките
на ВС, се маркират и ако те се използват през
нощта, се осветяват.
(2) Препятствията, определени в чл. 97, ал. 2,
се маркират и ако летището се използва през
нощта, се осветяват. Маркировка не се извършва,
ако подобно препятствие се обозначава с прег-
радни светлини с висока интензивност през деня.
Чл. 292. (1) Висящите колектори, кабели и
др., пресичащи река, долина или път, се марки-
рат, а техните опори се обозначават и снабдя-
ват с преградни светлини, ако аеронавигацион-
но изследване свидетелства за това, че линиите
или кабелите могат да представляват опасност
за ВС. Маркировка на опорите може да не се
прави, ако през деня те се осветяват с преград-
ни светлини с висока интензивност.
(2) Когато е определено, че е необходимо да
се осигури маркировка на висящи колектори,
кабели и други, но от практически съображе-
ния на колекторите, кабелите и др. не могат да
се поставят маркери, върху носещите опори се
поставят преградни светлини с висока интен-
зивност от тип “В”.