Държавен вестник, бр. 69, 2010 г., стр. 31

БРОЙ  69	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  31  
16.2.1.1. Бельото се събира много внимателно, 
без да се изтърсва, разгръща или разпъва, като 
контактът на извършващия събирането персонал 
с бельото бъде сведен до възможния минимум 
с цел избягване на по-значителна микробна 
контаминация на въздуха и на персонала.
16.2.1.2. Бельото се поставя в сакове на 
мястото на използването му (в болничните 
стаи). Не се сортира, изтърсва или изплаква в 
отделенията/клиниките. Торбите се пълнят до 
3/4 от полезния обем. 
16.2.1.3. За замърсено с биологични течности 
бельо се използват сакове от непропусклива 
материя. 
16.2.1.4. Ако в лечебното заведение е изгра­
дена шахтена система за транспорт на бельото, 
употребеното бельо задължително се транспор­
тира в сакове през шахтите. 
16.2.2. Дезинфекция на бельо
16.2.2.1. Термодезинфекция (изпиране с 
гореща вода) – използва се детергент, като 
температурата на водата следва да бъде под­
държана не по-ниска от 71 °C, в продължение 
на 25 минути.
16.2.2.2. Химио-термодезинфекция (изпиране 
с хладка вода) – цикълът на изпиране с хлад­
ка вода (<70 °C) предполага използването на 
подходящ препарат с дезинфектиращо действие 
(напр. белина) в подходяща концентрация. 
16.2.3. Изпраното и дезинфектирано бельо 
се изсушава в сушилни и се глади с гладачни 
машини.
16.2.4. Операционното бельо и бельото, из­
ползвано в рискови отделения, се стерилизира. 
16.2.5. Транспортиране и съхранение. Чистото 
бельо се транспортира и съхранява така, че да 
не бъде замърсено и/или реконтаминирано в 
значителна степен с микроорганизми.
16.2.6. Във всички случаи се препоръчва 
заетият с обработката на бельото персонал да 
спазва стандартните предпазни мерки (хигие­
на на ръцете и ползване на лични предпазни 
средства) рутинно, т. е. при обработка на вся­
какво бельо. 
16.2.7. Препоръчва се етикетирането или 
използването на сакове с различен цвят, обо­
значаващи видимо контаминираното с телесни 
течности бельо. 
16.3. Повърхностите могат да бъдат фактори 
за предаване на инфекции чрез:
а) директен контакт (ръце, предмети, па­
циент);
б) аерогенно отделяне и седиментиране на 
друго място (капкови ядра и прахов аерозол);
в) средства за почистване.
16.3.1. В болничните заведения на дезин­
фекция подлежат повърхностите:
а) в близост до пациента;
б) с биологично замърсяване;
в) с изисквания за висока степен на чистота;
г) с голяма вероятност за контаминиране. 
16.3.2. Дезинфекцията на повърхности бива:
а) текуща (рутинна) – извършва се пери­
одично;
б) крайна – на всички контактни повърхно­
сти в околната среда на пациенти с инфекции 
след изписването им;
в) незабавна – извършва се непосредствено 
след замърсяване с кръв, секрети, екскрети и 
телесни течности.
17. Управление на медицински отпадъци. 
Медицинските отпадъци се разделят на битови 
и опасни отпадъци. Всяко лечебно заведение 
трябва да има програма за управление на от­
падъците, която се актуализира периодично. 
Третирането на медицинските отпадъци се из­
вършва при спазване на Закона на управление 
на отпадъците.
17.1.Опасните отпадъци са потенциален 
резервоар на патогенни микроорганизми и 
изискват специално внимание. Към опасните 
отпадъци се отнасят:
а) микробиологични и патологични матери­
али, кръв и други телесни течности, използвани 
остри и режещи предмети, както и трупове 
на животни, използвани за лабораторни цели;
б) различни химични отпадъци (цитоток­
сични, отпадъци с повишено съдържание на 
тежки метали);
в) радиоактивни отпадъци.
17.2. Принципи за управление на отпадъците. 
Медицинските отпадъци изискват управление на 
всички етапи: образуване, разделяне, транспор­
тиране, съхранение, предаване за обезвреждане 
и обработка до краен безвреден отпадък.
17.2.1. Разделянето на отпадъците на отделни 
категории трябва да става още на мястото на 
образуването им в различни по цвят торби или 
контейнери, съответно: черни – за битовите 
отпадъци, червени – за опасните медицински 
отпадъци, съдържащи остри и режещи обекти, 
сини – за опасните медицински отпадъци без 
остри и режещи обекти, жълти – за радио­
активни отпадъци, и зелени – за отпадъците, 
съдържащи токсични химични субстанции и 
тежки метали. 
17.2.2. В лабораториите и местата за вземане 
на кръв, операционни, манипулационни, пре­
вързочни и други се  осигуряват пластмасови 
или метални контейнери за събиране на остри 
и режещи отпадъци, маркирани за биологична 
опасност.
17.2.3. Изгражда се система за събиране и 
транспорт на разделените отпадъци.
17.2.4. Обособява се зона за съхранение на 
отпадъците преди обработването им.
17.2.5. При организиране управлението на 
болничните отпадъци се предвиждат мерки 
за защита на персонала (предпазно облекло, 
използване на обезопасени контейнери и др.), 
пациентите и посетители/придружаващи лица 
(ограничен достъп до местата за временно 
съхранение на отпадъците) и обществото.
18. Безопасна употреба на остри/режещи 
предмети