Държавен вестник, бр. 3, 2016 г., стр. 123

БРОЙ  3	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  123  
за приходите и разходите, те се представят 
отделно от приходите, възникнали в резултат 
на обичайната дейност на предприятието, 
тъй като информацията за тях е полезна за 
вземане на стопански решения. 
Приходите могат да доведат до получаване 
или увеличаване на различни видове акти-
ви – парични средства, вземания, стоки и 
др. Приходите може да възникнат в резултат 
от уреждане на пасив или размяна на стоки 
и услуги. Например предприятието може да 
предостави стоки и услуги на заемодател за 
погасяване на кредит.
Разходи
Разходите на предприятието обхващат раз-
ходи, които възникват в хода на обичайната 
дейност, и такива, които не са свързани пряко 
с обичайната дейност (загуби). Разходи, които 
възникват в хода на обичайната дейност на 
предприятието, могат да включват отчетната 
стойност на продадените активи, заплати, 
амортизации и др. Тези разходи обикновено 
представляват изходящ паричен поток или 
други краткотрайни или дълготрайни активи, 
като материални запаси, имоти, машини и 
съоръжения.
Загубите представляват други позиции, 
които отговарят на определението за разходи, 
но може да възникват или не в хода на оби-
чайната дейност на предприятието. Загубите 
представляват намаления на икономическите 
изгоди и като такива не се различават по ха-
рактера си от другите разходи. Ето защо те не 
се разглеждат като отделен елемент, свързан с 
определянето на печалбата на предприятието 
като цяло.
Загубите могат да включват такива разходи, 
които са настъпили в резултат на природни 
бедствия, като пожар или наводнение, както 
и разходи, възникващи при отписването на 
дълготрайни активи. Определението за разходи 
включва и нереализираните загуби. 
Когато загубите се признават в отчета 
за приходите и разходите, те се представят 
отделно от разходите, възникнали в резултат 
на обичайната дейност на предприятието, 
тъй като информацията за тях е полезна за 
вземане на стопански решения. 
Концепции за капитала и поддържане на 
капитала
Счетоводството се осъществява, като се 
прилага концепцията за поддържане на ка-
питала. 
Счита се, че предприятието поддържа фи-
нансовия си капитал, когато неговият стой-
ностен размер в края на отчетния период е 
най-малко равен на размера му в началото на 
отчетния период след приспадане на: вложе-
ния капитал от собствениците през периода; 
сумите, разпределени между собствениците; 
преоценката, отразена в собствения капитал. 
Счита се, че предприятието поддържа фи-
зическия си капитал, когато неговият физиче-
ски производствен капацитет (или ресурсите 
и средствата, необходими за постигането на 
този капацитет) е най-малко равен на раз-
мера му в началото на отчетния период след 
приспадане на: вложения капитал от собстве-
ниците през периода; сумите, разпределени 
между собствениците; преоценката, отразена 
в собствения капитал. 
Основната разлика между двете концепции 
за поддържане на капитала е в третирането на 
ефектите от промените в цените на активите 
и пасивите на предприятието. Концепцията 
за поддържане на финансовия капитал не 
изисква използването на конкретна база на 
оценяване, докато концепцията за поддържане 
на физическия капитал трябва да се основава 
на текущата стойност като база за оценяване, 
която би следвало да бъде платена, ако един 
актив се придобива към момента, или която 
би била необходима за уреждане на пасив 
(задължение) към момента.
Счита се, че предприятието е поддържало 
своя капитал, когато в края на периода има 
толкова капитал, колкото е имало и в нача-
лото на периода. Всяка сума над тази, която е 
била необходима за поддържане на капитала 
в началото на периода, е печалба.
Концепцията за поддържане на капитала 
и базата за оценяване на активите и пасиви-
те на предприятието определят счетоводния 
модел, използван при съставянето на фи-
нансовите отчети. Различните счетоводни 
модели имат различна степен на уместност 
и надеждност. Изборът на счетоводния модел 
зависи от ръководството на предприятието в 
съответствие с настоящите общи положения 
за съставяне на финансовите отчети. 
Признаване на активи, пасиви, приходи и 
разходи във финансовите отчети
Признаване е процесът на включване на 
елементите във финансовите отчети. Всеки 
елемент следва да се включи в баланса или в 
отчета за приходите и разходите, ако отговаря 
на определението за актив, пасив, приход или 
разход, и е вероятно бъдещите икономически 
изгоди, свързани с този елемент, да бъдат 
получени или да излязат от предприятието и 
всеки от елементите има цена на придобиване 
или стойност, която може да бъде оценена 
надеждно. Ако такъв елемент на финансовия 
отчет не е бил включен в баланса или в отчета 
за приходите и разходите, грешката не може 
да се поправи чрез обяснителни бележки в 
приложенията към финансовите отчети или 
чрез оповестяване на счетоводната политика.
Между елементите на финансовите отче-
ти съществува взаимовръзка, която изисква 
позиция, която отговаря на определението и 
на критериите за признаване на конкретен