Държавен вестник, бр. 98, 2005 г., стр. 37

Б Р О Й  98
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  37
2. В съответствие с член 31 на конвенцията
държавите—страни по протокола, се задължа-
ват да си сътрудничат в областта на публичната
информация за целите на предотвратяване пре-
връщането на потенциалните мигранти в жер-
тва на организирани престъпни групи.
3. Всяка държава—страна по този протокол,
се задължава да насърчава или укрепва, когато
това е уместно, програми за развитие на наци-
онално, регионално и международно ниво, като
отчита социално-икономическите реалности на
миграцията и като обръща специално внима-
ние на икономически и социално изостаналите
райони, за да се бори по този начин срещу соци-
ално-икономическите първопричини, като бед-
ност и недоразвитост, довели до нелегалния
трафик на мигранти.
Член 16
Мерки за защита на мигрантите
1. При прилагането на този протокол вся-
ка държава—страна по протокола, се задъл-
жава да приема съгласно своите задължения
по международното право всички подходящи
мерки, включително законодателни, ако е не-
обходимо, за запазване и защита на правата
на лицата, които са били обект на поведение,
регламентирано с член 4 от протокола, така
както е договорено съгласно приложимото
международно право, по-конкретно правото
на живот и правото да не бъдеш измъчван или
подлаган на друг вид проява на жестоко, не-
човешко или унизително отношение или на-
казание.
2. Всяка държава—страна по този протокол,
се задължава да предприеме съответните мер-
ки за осигуряване на ефективна защита на миг-
рантите срещу прояви на насилие спрямо тях,
независимо дали то е причинено от лица или
групи, заради това, че те са били обект на пове-
дение, регламентирано с член 4 на протокола.
3. Всяка държава—страна по този протокол,
се задължава да осигури съдействие в рамките
на своите възможности на мигрантите, чийто
живот или безопасност са застрашени в резул-
тат на това, че са били обект на поведение, рег-
ламентирано с член 4 на този протокол.
4. В процеса на прилагане на разпоредбите
на този член държавите—страни по този про-
токол, се задължават да отчитат специалните
потребности на жените и децата.
5. В случай на арест на лице, което е било обект
на поведение, регламентирано в член 4 на този
протокол, всяка държава—страна по протокола,
трябва да спазва задълженията си по Виенската
конвенция за консулските отношения1 , когато тя
е приложима, включително задължението да се
информира незабавно засегнатото лице за разпо-
редбите относно уведомяването на и общуването
с консулските служители.
1 ООН, Серия “Договори”, том 596, номера 8638—8640.
Член 17
Договорки и споразумения
Държавите—страни по този протокол, се за-
дължават да вземат предвид подписването на
двустранните или регионалните споразумения
или оперативните договорености или разбира-
нията, които целят:
(а) да въведат най-подходящите и ефектив-
ни мерки за предотвратяване и борба с деяния-
та, предвидени в член 4 на протокола; или
(б) да засилят съответствието между самите
разпоредби на този протокол.
Член 18
Връщане на нелегалните мигранти
1. Всяка държава—страна по този протокол,
трябва да изрази съгласие да улесни и приеме
без забавяне обратното екстрадиране на всяко
лице, което е било предмет на поведение, рег-
ламентирано с член 4 на този протокол, и което
е гражданин на страната участничка или има
право на постоянно местожителство в тази дър-
жава—страна по протокола, във времето, кога-
то е влязъл нелегално в приемащата държава—
страна по този протокол.
2. Всяка държава—страна по този протокол,
се задължава да обсъди възможността за улес-
няване и приемане на върнати лица, които са
имали правото на постоянно пребиваване на
нейната територия по времето на влизане в
приемащата страна в съответствие с нейното
местно законодателство.
3. По молба на приемащата държава—стра-
на по протокола, държавите—страни по този
протокол, се задължават без неправомерно или
необосновано забавяне да удостоверят дали
дадено лице, което е било предмет на поведе-
ние, регламентирано с член 4 на протокола, е
неин гражданин или гражданин на приемащата
държава—страна по този протокол.
4. За да се улесни обратното екстрадиране
на лице, което е било предмет на поведение,
регламентирано с член 4 на този протокол и
което не разполага със съответните докумен-
ти, страната участничка, чийто гражданин е
то или в която това лице има право на посто-
янно местожителство, се съгласява да издаде
по молба на приемащата държава—страна по
този протокол, такива пътнически документи
или други необходими документи, които да поз-
волят на това лице да пътува и да се завърне
обратно на нейната територия.
5. Всяка държава—страна по този прото-
кол, се задължава, въвлечена в екстрадиране-
то на дадено лице, което е било обект на пове-
дение, регламентирано с член 4 на протокола,
да предприема необходимите мерки за осъщес-
твяване на екстрадицията при системно и над-
лежно отчитане на сигурността и достойнст-
вото на лицето.