Държавен вестник, бр. 86, 2004 г., стр. 36

С Т Р .  36
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  86
(3) Извън териториите по ал. 1 се проекти-
рат и пътищата III клас от републиканската
пътна мрежа, когато по тях преминава интен-
зивно товарно движение, транзитно по отноше-
ние на тези територии, или когато по тях се
превозват опасни или замърсяващи товари.
(4) Когато пътищата от републиканската
пътна мрежа преминават през урбанизирани
територии, те се оразмеряват и изграждат като
елементи на първостепенната улична мрежа
при спазване на изискванията за опазване на
околната среда.
Г л а в а  в т о р а
ПЛАНИРАНЕ НА КОМУНИКАЦИОННО-
ТРАНСПОРТНАТА СИСТЕМА
Раздел I
Улична мрежа
Чл. 5. (1) Уличната мрежа на урбанизирани-
те територии се разделя на:
1. първостепенна улична мрежа;
2. второстепенна улична мрежа.
(2) Улиците от първостепенната улична
мрежа по ал. 1, т. 1 образуват основната ко-
муникационно-транспортна мрежа на урба-
низираната територия. Те свързват отделни-
те устройствени зони помежду им и с пътна-
та мрежа.
(3) Улиците от второстепенната улична
мрежа по ал. 1, т. 2 обслужват обособените
устройствени зони на урбанизираната тери-
тория. Те отвеждат и разпределят движение-
то от първостепенната улична мрежа до от-
делните обекти.
Чл. 6. В зависимост от функционалното им
предназначение улиците от първостепенната
улична мрежа се разделят на:
1. скоростни градски магистрали I клас;
2. градски магистрали II клас;
3. районни артерии III клас;
4. главни улици IV клас.
Чл. 7. (1) Скоростните градски магистрали
са главните носители на автомобилното дви-
жение в много големите и големите градове. Те
осигуряват скоростна автомобилна връзка меж-
ду отделните устройствени зони и ги свързват с
автомобилните пътища от републиканската
пътна мрежа.
(2) Скоростните градски магистрали са с
непрекъснат режим на автомобилното дви-
жение по две отделни пътни платна, с конт-
ролиран достъп до тях и пресичания с всички
останали улици на различни нива. Достъпът
на пешеходци до главните пътни платна се
изключва.
Чл. 8. (1) Градските магистрали са главните
носители на движението в много големите и
големите градове. Те осигуряват транспортна
връзка между отделните зони на урбанизирана-
та територия със скоростните градски магист-
рали и с републиканската пътна мрежа. Кръс-
(3) Комуникационно-транспортната систе-
ма се планира и проектира така, че да осигуря-
ва с предимство развитието на обществения
транспорт за превоз на пътници, в това число
ежедневното обслужване на населението.
(4) Изчисляването на транспортните пото-
ци в урбанизираните територии при анализи-
те и прогнозите се извършва в транспортни
единици, приведени към лек автомобил. Ко-
ефициентите за приравняване на различните
моторни превозни средства (МПС) към раз-
четната единица лек автомобил са посочени в
табл. 1.
Таблица 1
№ 
Видове МПС
Коефициент за приравня-
по
ване на МПС към лек
ред
автомобил
1.
Лек автомобил, в т.ч.
1,0
линейка, лекотоварен
автомобил с полезен
товар до 800 kg, микро-
бус до 12 места и др. под.
2.
Велосипед, мотопед
0,3
3.
Мотоциклет
0,5
4.
Мотоциклет с кош или
1,0
ремарке
5.
Товарен автомобил с
2,0
полезен товар до 5 t
6.
Товарен автомобил с
2,5
полезен товар над 5 t
7.
Автобус или тролейбус
3,0
8.
Седлови влекач с ремар-
3,5
ке, автобус с ремарке,
влекач с едно, две и
повече ремаркета
9.
Съчленен автобус или
3,5
тролейбус
(5) Необходимата средна продължителност
на времето за осъществяване на ежедневните
пътувания (пеша, с индивидуален или общест-
вен транспорт за превоз на пътници) в една
посока за 80—90 % от трудовоактивното насе-
ление не трябва да надвишава:
1. за София—45 min;
2. за много големите градове—35 min;
3. за големите и средните градове—30 min;
4. за останалите населени места—20 min.
Чл. 4. (1) Не се допуска преминаването на
автомагистрали и пътища I и II клас от републи-
канската пътна мрежа през териториите на на-
селени места, курортни комплекси и вилни зони.
(2) Преминаването през териториите по ал. 1
може да се извършва, когато са налице еднов-
ременно следните условия:
1. много тежки теренни и други специфични
условия;
2. доказана технико-икономическа целесъ-
образност;
3. съвместимост с устройствените планове
на урбанизираните територии;
4. положително решение по оценката за въз-
действието върху околната среда.