Държавен вестник, бр. 62, 2002 г., стр. 42

С Т Р .  42
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  62
•
ограничаване обхвата на обработката и време-
то за съхраняване на трафични данни и данни
от таксуване, забрана за използване на трафич-
ните данни за други цели освен за таксуване и
даване право на избор на абонатите да получа-
ват обобщени или детайлизирани сметки;
•
даване право на потребителя за предоставяне
или ограничаване идентификацията на линия-
та на викащия или на свързания, като за това
не му се налага да заплаща допълнителна цена,
както и достъп до блокирана такава информа-
ция при непредвидени обстоятелства и за про-
следяване на злоумишлени повиквания;
•
гарантиране правото на мобилните абонати
данните за местонахождението им да се обра-
ботват само при тяхно съгласие, като с прости
средства те да могат да отказват обработване-
то на такива данни за дадена връзка или преда-
ване на съобщение;
•
даване на права и средства на абонатите да от-
казват и съответно да връщат пренасочени към
тяхната линия повиквания;
•
даване право на потребителите личните им дан-
ни да не се включват в обществено достъпни
печатни или електронни телефонни указатели
или да бъде пропусната част от съответната ин-
формация, като за това не им се налага да за-
плащат допълнителна цена;
•
даване право на потребителите да отказват не-
поискани от тях съобщения за директни марке-
тингови цели.
Изброените права и ограничения не трябва да
влизат в противоречие с изискванията за нацио-
налната сигурност и да препятстват законните
мерки за борба с престъпността, тероризма и опаз-
ването на обществения ред.
13. Ценова политика
Ценовата политика е съществен елемент на
секторната политика в далекосъобщенията, осо-
бено когато пазарната конкуренция е ограничена.
Ценовата политика досега се определяше в зави-
симост от временните ограничения, свързани с
установения държавен монопол по отношение на
далекосъобщителни дейности, от една страна, и
достигнатата степен на либерализация—от друга.
В този смисъл целта на ценовата политика е: по-
степенно постигане на баланс между интересите
на основните участници на развиващия се пазар—
предлагащите услуги и техните потребители.
Тази цел се постига чрез регулиране цените на
монополните далекосъобщителни услуги чрез ме-
ханизъм за контрол на равнището на цените и при
значително пазарно присъствие за дадена услуга с
цел защита на интересите на потребителите.
Новите тенденции в ценовата политика се оп-
ределят от практическото въвеждане на досега
декларираните принципи и постановки:
•
равнопоставеност на потребителите за достъп
и ползване на всеобщо предлаганата услуга;
•
постигане на разходоориентирани цени чрез
постепенното им ребалансиране;
•
ненамеса в пазарното поведение на далекосъ-
общителните оператори в условията на либе-
рализирания пазар;
•
развитие на сектора чрез инвестиране в нови
технологии и услуги;
•
разработване на подходяща регулаторна рамка
и практическото є прилагане;
•
изготвяне на методики и практически модели
за определяне и разпределяне на разходите по
услуги;
•
разработване на справедливи от гледна точка на
конкуренцията механизми за финансиране пре-
доставянето на всеобщо предлаганата услуга;
•
изготвяне на методики за определяне на разхо-
дите за взаимното свързване на мрежи;
•
предоставяне на широка гама от информаци-
онни услуги с цел постигане прозрачност на це-
ните на далекосъобщителните услуги и улесня-
ване на потребителя в тарифните предложения
на далекосъобщителни оператори—да се дава
възможност за сравнение на различните тари-
фи и за контролиране на сметките.
Прилагането на конкретни мерки и механиз-
ми, които убедително да осигуряват справедлива и
сигурна финансова възвръщаемост, е от особена
важност в сектор далекосъобщения, изискващ зна-
чителни инвестиции. Инвестициите се извършват
предимно от далекосъобщителните оператори в
съответствие с търговските им интереси.
Регулиране на цените
За постигане на целесъобразен баланс между
интересите на основните участници на пазара—
далекосъобщителните оператори, от една страна,
и потребителите—от друга, е въведено регулиране
на цените и ценообразуването на далекосъобщи-
телните услуги. То се осъществява чрез използва-
нето на подходящ механизъм за контрол, който:
•
предотвратява злоупотребата със значително
пазарно присъствие;
•
предотвратява нелоялната конкуренция в от-
расъла;
•
защитава интересите на потребителите.
Регулирането на цените и ценообразуването на
далекосъобщителните услуги се осъществява от
Комисията по регулиране на съобщенията и от
Комисията за защита на конкуренцията (КЗК).
Съществуват различни степени на регулиране съ-
образно пазарното положение на далекосъобщи-
телните оператори:
Регулиране на цените и ценообразуването на
далекосъобщителни услуги, предоставяни от опе-
ратори, които имат монополно положение на па-
зара по смисъла на Закона за защита на кон-
куренцията.
Във връзка с монопола на “БТК”—ЕАД, е раз-
работена Методика за регулиране на цените на
обикновената телефонна услуга, предоставяна чрез
фиксираната телефонна мрежа на “БТК”—ЕАД, и
за предоставяне на линии под наем при публично
известни условия.
Регулирането на цените се извършва на базата
на механизъм за контрол, изграден на принципа
на “ценовата кошница” за определяне на пределно
годишно нарастване на цените, като нарастването
се определя в съответствие с индекса на потреби-
телските цени и други фактори.
Индексът на изменение на цените в рамките на
потребителските ценови кошници се определя в
съответствие с индекса на потребителските цени
и индекса на нарастване на брутния вътрешен про-
дукт за съответния период.