Държавен вестник, бр. 12, 2024 г., стр. 41

БРОЙ  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  41  
доразвита в чл. 49 – 53 от Правилника за 
дейността на Комисията за енергийно и вод­
но регулиране и на нейната администрация.
При първоначалното приемане на админи-
стративния нормативен акт, част от който е и 
оспореният чл. 25, проектът и мотивите са опо-
вестени на интернет страницата на Комисия- 
та и на Портала за обществени консултации, 
заинтересовани лица от кръга по ал. 2 на чл. 14 
ЗЕ са уведомени, в т.ч. и за възможността в 
определен срок да представят писмени стано-
вища, и поканени на обществено обсъждане, 
проведено с присъствие на заинтересовани 
лица, а получените становища са отразени и 
обсъдени в нарочен табличен формат.
Същият подход е възприет и при измене-
нията на разпоредбата през 2015 г. и 2016 г. 
Юридическите факти от динамичния състав 
на процедурата са удостоверени от доказа-
телствените източници по преписката, чието 
казуистично възпроизвеждане не е необходимо.
В контекста на съображенията по-горе, 
жалбата в тази є част следва да бъде отхвър-
лена – чл. 193, ал. 1, предл. 3 АПК.
III. При този изход на делото в полза на 
оспорващия са дължими своевременно заяве-
ните и сторени разноски според представения 
списък по чл. 80 ГПК във връзка с чл. 144 АПК. 
Частичната (не)основателност на жалбата е 
основание за редуциране на подлежащите на 
присъждане разноски наполовина от общия 
им размер от 1910 лв.
Възражението на ответника по чл. 78, 
ал. 5 ГПК във връзка с чл. 144 АПК за пре-
комерност на разноските е неоснователно. То 
е евентуално относимо само към поисканото 
юрисконсултско възнаграждение (аналогично 
на адвокатското възнаграждение) в максимал-
ния размер от 240 лв. по чл. 24 от Наредбата 
за заплащането на правната помощ, който е 
обоснован предвид на фактическата и прав-
на сложност на делото. Предмет на спора е 
законосъобразността на разпоредба от подза-
конов нормативен акт в специална област на 
правно регулиране, изискваща и използването 
и интерпретацията на специални знания в 
икономическата сфера. Положените проце-
суални усилия и активност на юрисконсулта 
съответстват на нуждата от представителство 
на страната за аргументиране в пълнота на 
релевираните основания за незаконосъобраз-
ност на текста от Наредбата. Като резултат от 
частичното уважаване на жалбата в сумата 
на присъдените разноски ще бъде включено 
възнаграждение от 120 лв., намалено от пре-
тендирания и приет за основателен размер.
Воден от горното, Върховният администра-
тивен съд, състав на II отделение, 
Р Е Ш И :
Отменя чл. 25, ал. 2, т. 3 (изм. – ДВ, бр. 105 
от 2016 г., в сила от 30.12.2016 г.) от Наредба 
№ 2 от 19 март 2013 г. за регулиране на цените 
на природния газ.
Отхвърля жалбата срещу чл. 25 от Наредба 
№ 2 от 19 март 2013 г. за регулиране на цените 
на природния газ в останалата му част.
Осъжда Комисията за енергийно и водно 
регулиране да заплати на „Овергаз Мре-
жи“ – АД, сумата от 955 (деветстотин петдесет 
и пет) лв. разноски по делото.
Решението подлежи на обжалване с каса-
ционна жалба пред 5-членен състав на Вър-
ховния административен съд в 14-дневен срок 
от съобщаването му.
Съдебното решение, ако не бъде подадена 
в срок касационна жалба или тя бъде отхвър-
лена от второинстанционния съд, подлежи на 
обнародване в „Държавен вестник“ и влиза в 
сила от деня на обнародването му.
Председател:  
Георги Чолаков
1168