Държавен вестник, бр. 5, 2016 г., стр. 17

БРОЙ  5	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17  
в) съществуващи национални и на Европей-
ската общност стандарти за охарактеризиране на 
отпадъци и за изпитване на скални материали;
г) схеми за сертифициране;
д) списъци на инертни отпадъци;
е) данни за подобни обекти. 
2. Качеството и представителността на всяка 
информация по т. 1 се оценява, а възможните 
липси на информация се установяват.
3. При недостатъчна или липсваща информа-
ция за охарактеризиране на минните отпадъци 
се съставя и изпълнява план за вземане на про-
би съгласно стандартите за вземане на проби 
и изпитване на отпадъци, посочени в Заповед 
№ РД-950 на министъра на околната среда и 
водите от 13 декември 2014 г., съдържащ:
а) предназначение на събираните данни;
б) програма за лабораторни анализи и изис-
квания за вземане на проби;
в) места за вземане на проби (сондажни ядки, 
минни изработки, транспортни съоръжения, 
насипища, хвостохранилища, други);
г) процедури и препоръки за описанието на 
пробите, за определяне на броя и големината 
(масата) им и за боравене с тях.
4. Качеството и надеждността на резултатите 
от изпълнението на плана по т. 3 се оценяват 
и използват за охарактеризиране на минните 
отпадъци.
Приложение № 3 
към чл. 15
Класифициране на минните отпадъци в съот-
ветствие с разпоредбите на чл. 22б, ал. 1 ЗПБ
1. Минните отпадъци се класифицират като 
незамърсени почви, ако отговарят на § 1, т. 12 
от допълнителните разпоредби на Закона за поч-
вите (ДВ, бр. 89 от 2007 г.) и съдържанията на 
вредни вещества в тях не надвишават нормите, 
определени с Наредба № 3 от 2008 г. за нормите 
за допустимо съдържание на вредни вещества в 
почвите (ДВ, бр. 71 от 2008 г.).
2. Минните отпадъци се класифицират като 
инертни отпадъци, когато:
а) не се разпадат, не се разтварят и не пре-
търпяват съществени физически, химически или 
биологически промени, които могат да повлияят 
неблагоприятно върху компонентите на околната 
среда, безопасността и здравето на населението;
б) съдържат сулфидна сяра в количества не 
по-големи от 0,1 на сто;
в) съдържат сулфидна сяра в количества не 
по-големи от 1,0 на сто, при условие че коефи-
циентът, определен от съотношението между 
неутрализационния и киселинния потенциал, 
определени на основата на статично изпитване 
по prEN 15875, е по-голям от 3;
г) не се самозапалват и не горят;
д) не съдържат опасни за околната среда и 
човешкото здраве вещества, особено As, Cd, Co, 
Cr, Cu, Hg, Mo, Ni, Pb, V и Zn, включително 
във фините частици на отпадъка, в количества, 
превишаващи посочените в Регламент (ЕО) 
№ 1272/2008 на Европейския парламент и на 
Съвета от 16 декември относно класифицирането, 
етикирането и опаковането на вещества и смеси, 
за изменение и за отмяна на директиви 67/548 
ЕИО и 1999/45/ЕО и за изменение на Регламент 
(ЕО) № 1907/2006;
е) не съдържат вещества, потенциално вредни 
за околната среда и здравето на хората, в част-
ност As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mo, Ni, Pb, V и Zn, 
включително във фините частици на отпадъка, в 
количества, превишаващи граничните стойности, 
определени в приложение № 2 на Наредба № 2 
от 2014 г. за класификация на отпадъците (ДВ, 
бр. 66 от 2014 г.);
ж) не съдържат вещества и продукти, из-
ползвани при добива и първичната преработка, 
които могат да повлияят неблагоприятно върху 
компонентите на околната среда, безопасността 
и здравето на населението;
з) общото съдържание на инфилтрат и за-
мърсители в инертните отпадъци и екотоксич-
ността на инфилтрата са незначителни и не 
застрашават състоянието на повърхностните и 
подземните води.
3. Минните отпадъци се класифицират като 
опасни, когато отговарят на условията на чл. 6 
от Наредба № 2 от 2014 г. за класификация на 
отпадъците (ДВ, бр. 66 от 2014 г.).
4. Минните отпадъци, ако не отговарят на 
условията по т. 1 – 3, се класифицират като: 
а) неопасни неинертни; 
б) неопасни отпадъци от проучването;
в) отпадъци от добива и преработката на торф.
Приложение № 4  
към чл. 17, ал. 1
Методика за категоризиране на съоръженията 
за минни отпадъци
I. Общи положения.
1. Методиката е разработена с оглед опреде-
ляне и прилагане на общовалидни изисквания 
към условията и критериите за категоризиране 
на съоръженията за минни отпадъци. 
2. Категоризирането на съоръженията за мин-
ни отпадъци се прави въз основа на цялостен 
анализ на типа, големината и местоположението 
на съоръжението и на характеристиките и свой-
ствата на съхраняваните в него минни отпадъци.
II. Условия и критерии за категоризиране на 
съоръжения за минни отпадъци.
1. Съгласно чл. 22б, ал. 4 ЗПБ съоръженията за 
минни отпадъци се категоризират според степента 
на тяхната опасност и риска за околната среда 
и човешкото здраве на съоръжения категория 
„А“ и съоръжения категория „Б“.
2. Съгласно чл. 16, ал. 3 съоръжения за минни 
отпадъци са:
а) насипища (табани);
б) хвостохранилища и шламохранилища;
в) други.
3. Дадено съоръжение за минни отпадъци се 
категоризира като съоръжение категория „А“, в 
случай че е налице поне едно от следните условия:
а) Условие 1: съществува вероятност от въз-
никване на голяма авария вследствие на: 
аа) нарушаване на конструктивната цялост 
на съоръжението; 
бб) неправилна експлоатация на съоръже-
нието;