Държавен вестник, бр. 43, 2013 г., стр. 76

СТР.  76	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  43
8.3.1. За рискова се приема експозицията, 
която се осъществява на работното място чрез 
перкутанна инокулация (напр. убождане с игла, 
порязване с остър инструмент) или чрез контакт 
на лигавица или кожа с нарушена цялост (напр. 
с рагади, охлузване, възпаление) с кръв и други 
потенциално инфекциозни телесни течности 
(ликвор, синовиална, плеврална, перитонеална, 
перикардиална и амниотична течност) или с 
концентриран вирусен продукт. 
8.3.2. Риск от инфекция след експозиция 
8.3.2.1. Експозицията чрез перкутанна ино-
кулация е най-ефективният начин за предаване 
на HIV, HBV и HCV инфекция. 
8.3.2.2. При осъществена експозиция на HIV, 
HBV, HCV и други кръвнопреносими инфекции 
за оценка на риска от зараза и инфекция се 
вземат предвид: 
8.3.2.2.1. видът на причинителя;
8.3.2.2.2. типът на експозицията;
8.3.2.2.3. количеството на кръвта при осъ-
ществяване на експозицията;
89.3.2.2.4. концентрацията на вируса в кръвта 
на пациента в момента на експозицията;
8.3.2.2.5. приложена предекспозиционна (с 
HBV ваксина) или постекспозиционна профи-
лактика (HIV, HBV, HCV). 
8.3.3. Общи изисквания за предпазване от 
кръвнопреносими инфекции. Мерките, които се 
вземат за намаляване на риска от заразяване при 
всички кръвнопреносими инфекции, включват: 
8.3.3.1. Рутинно спазване на стандартните 
предпазни мерки и приложение на обезопасено 
оборудване и безопасни практики при рисковите 
диагностично-лечебни манипулации. 
8.3.3.2. При възникване на конкретна рискова 
ситуация, спазване на специфичните за съответ-
ния причинител предпазни мерки, включително 
ползване на допълнителни лични предпазни 
средства.
8.3.3.3. Проблемно-ориентирано обучение на 
медицинския персонал за усвояване на безопасни 
практики при конкретни рискови манипулации. 
8.3.4. Осигуряването на технически условия за 
намаляване на риска от експозиция, включително 
осигуряването на лични предпазни средства е 
задължение на работодателя.
8.3.5. При всички случаи на професионален 
контакт с инфекции, предавани по кръвен път, 
следва да се осигурят консултация със специ-
алист и подходящо клинично и серологично 
проследяване.
8.4. Предпазване на медицинския персонал 
от други инфекции (туберкулоза, менингококова 
инфекция, ТОРС и др.)
8.4.1. Рискът от възникване и разпростра-
нение на тези инфекции като ВБИ е свързан 
с определени звена в лечебното заведение за 
болнична помощ и процедури или с възникнали 
епидемични ситуации. 
8.4.2. За предпазване на медицинския персонал 
лечебните заведения разработват указания за не-
обходимите мерки в съответствие с нормативната 
уредба по контрола на инфекциозните болести 
в страната и с разпорежданията на министъра 
на здравеопазването по повод на съответната 
ситуация, например при епидемичен взрив.
9. Хигиенни изисквания към болничната среда 
Хигиенните изисквания към болничната 
среда обхващат:
9.1. Архитектурно-строителните изисквания. 
При планиране и проектиране на нови сгради, 
както и при извършване на реконструкции и 
ремонти на съществуващите сгради лечебните 
заведения трябва да изискват от изпълнителите 
да притежават сертификати по качеството (ISO 
9000 и ISO 14000).
9.1.1. Планиране за строеж и преустройство. 
В групата по планиране на всеки нов болничен 
строеж или преустройство на съществуващата 
база се включва член от екипа по контрол на 
инфекциите, за да се гарантира съответствието 
на проектната документация с изискванията за 
профилактика на ВБИ. 
9.1.2. Основните хигиенни изисквания при пла-
ниране за строеж и преустройство се отнасят до:
9.1.2.1. правилната организация на потоците 
за движение с цел ограничаване на риска от 
възникване и разпространение на ВБИ и АМР;
9.1.2.2. пространственото разделяне на па-
циенти;
9.1.2.3. броя и вида на помещенията за изо­
лация, съхранение на лекарствени продукти, 
стерилни и други материали, ЦССМ;
9.1.2.4. достъпа до съоръженията за хигиена 
на ръцете;
9.1.2.5. пригодността за почистване и дезин-
фекция на повърхностите в болничната среда;
9.1.2.6. вентилацията и климатизацията на 
изолационните помещения и зоните за специални 
грижи (операционни зали, трансплантационни 
отделения, ЦССМ);
9.1.2.8. предвиждане на подходящи водоснаб-
дителни съоръжения и инсталации за огранича-
ване на инфекции, причинени от Legionella spp.; 
9.1.2.9. предотвратяване излагането на паци-
енти на спори от микроскопични гъбички при 
реконструкция, напр. Aspergillus spp.;
9.1.3. Архитектурно зониране – обособяват се 
функционални зони за предотвратяване на риска 
от инфекция при пациентите. Разграничават се 
четири степени на риск при зонирането:
9.1.3.1. нискорискови зони, вкл. администра-
тивни отдели;
9.1.3.2. среднорискови зони, вкл. общи отде-
ления за пациенти;
9.1.3.3. високорискови зони, вкл. изолатор, 
интензивно отделение;
9.1.3.4. зони с извънредно висок риск, вкл. 
операционни зали.
9.1.4. Инфекциозно болните пациенти трябва 
да са отделени от имунокомпрометираните. 
9.1.5. При проектирането и планирането на 
нови стационарни лечебни заведения се залагат 
най-малко 30 % индивидуални болнични стаи (с 
изключение на лечебните заведения за психиа-
трична помощ и геронтологичните заведения).