Държавен вестник, бр. 25, 2006 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  25
(3) Погрешно попълнен или погрешно пер-
фориран знак или знак с нарушена цялост се
анулира и се заменя с нов. Анулирането и под-
мяната се извършват от  застрахователя.
(4) Номерът на изгубен или откраднат знак
се обявява за невалиден в един централен все-
кидневник от застрахователя, който го е предос-
тавил. Застрахователите ежемесечно до 15-о
число предоставят на Гаранционния фонд ин-
формация за изгубени, откраднати и унищоже-
ни знаци за предходния календарен месец.
(5) Когато моторното превозно средство
технологично не разполага с предно стъкло и е
невъзможно отрязък № 1 от знака да бъде зале-
пен на указаното в чл. 5 , ал. 1  място, същият
отрязък се залепва на застрахователната поли-
ца, която се носи от водача на МПС и при про-
верка се представя заедно с контролния талон.
Чл.  8.  При настъпване на застрахователно
събитие, при което са причинени вреди на тре-
ти лица, застрахованият е длъжен в 7-дневен
срок писмено да уведоми застрахователя за
събитието, както и да изпълни задълженията
си по чл. 270 от Кодекса за застраховането.
Уведомяването може да се извърши и от увре-
деното лице.
Чл. 9.  (1) Настъпването на застрахователно
събитие по задължителната застраховка “Граж-
данска отговорност” на автомобилистите се
доказва със съответните документи по Закона
за движението по пътищата, Правилника за
прилагане на Закона за движението по пътища-
та и другите подзаконови нормативни актове
по неговото прилагане, както и с друг документ,
издаден от органите на Министерството на вът-
решните работи или на съдебната власт.
(2) Застрахователят е длъжен да приеме и
регистрира всяко уведомление за настъпило
застрахователно събитие, както и всички доку-
менти, удостоверяващи основанието на претен-
цията и размера на вредата.
Чл.  10. Застрахованият е длъжен да уведоми
застрахователя за предявен иск към него във
връзка с гражданската му отговорност в 7-дне-
вен срок преди първото по делото съдебно засе-
дание. Уведомлението съдържа данни за дата-
та, годината и номера на делото, пред кой съд
е насрочено и размера на иска. Застрахованият
е длъжен да поиска привличане на застрахова-
теля в процеса.
Чл. 11. В случаите, при които гражданската
отговорност на застрахованите се определя от
съдебните органи, след влизането в сила на при-
съдата или решението правоимащите задължи-
телно представят на застрахователя заверен
препис от влезлите в сила съдебни актове заедно
с мотивите и изпълнителен лист в оригинал.
Чл.  12.  Сключени спогодби между застра-
хованите и увредените трети лица относно раз-
мера на обезщетението пораждат задължение
за застрахователя само ако са одобрени от него
или ако са сключени със знанието и съгласието
на представител по чл. 224, ал. 3 от Кодекса за
застраховането. За спогодби се считат и пос-
тигнатите споразумения между страните по
наказателни дела за размера на обезщетенията
по граждански искове.
Чл. 13.  Претенциите на пострадалите лица
за вреди, причинени на територията на Репуб-
лика България по вина на водач на моторно
превозно средство, което обичайно се намира
на територия извън Република България, заст-
раховано по реда на международните договори,
по които Република България е страна, се уреж-
дат по ред, определен от Националното бюро
на българските автомобилни застрахователи в
съответствие с действащите международни спо-
разумения и практика.
Чл. 14. (1) Вреди, нанесени от ремарке, кое-
то е свързано с моторно превозно средство и е
функционално зависимо от моторното превоз-
но средство по време на движение и/или когато
то се е откачило по време на движение, се пок-
риват от застрахователя по задължителната за-
страховка “Гражданска отговорност”, свърза-
на с притежаването и ползването на влекача.
(2) Вреди, нанесени от ремарке, което не е
свързано с моторно превозно средство и не е
функционално зависимо от моторно превозно
средство, не е било в движение, както и при
самозадвижване, се покриват от застраховате-
ля по задължителната застраховка “Граждан-
ска отговорност”, свързана с притежаването и
ползването на ремаркето.
Чл. 15. (1) При нанесени имуществени вреди
обезщетението по застраховката “Гражданска
отговорност” на автомобилистите се определя
от застрахователя на виновния застрахован.
(2) При частични вреди или пълно унищо-
жаване на имущество обезщетението не може
да надвишава действителната стойност на ув-
реденото имущество.
(3) Действителната стойност на увреденото
имущество се определя от експертна комисия
на застрахователя и не може да бъде по-голяма
от пазарната му стойност към деня на настъп-
ване на събитието.
(4) Обезщетението за вреди на моторни пре-
возни средства се определя по методиката за
уреждане на претенции за обезщетение на вре-
ди, причинени на моторни превозни средства,
съгласно приложения № 1—6.
(5) Застрахователят изплаща и необходимите
и целесъобразни разноски за спасяване на увре-
деното имущество, в това число и транспортни
разходи, както и тези за товарни и разтоварни
дейности в рамките на застрахователната сума.
Чл. 16. (1) При смърт или телесни увреж-
дания на трети лица обезщетението се опре-
деля от застрахователна експертна комисия
към застрахователя на виновния водач или по
съдебен ред.