Държавен вестник, бр. 39, 2021 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  39
трябва да бъде изяснено двусмислие или да 
бъде отстранена неяснота на една или някол­
ко конституционни норми, така че да бъде 
осигурено непротиворечивото им прилагане. 
В случая това не е така. От прочита на посо­
чените в искането съдебни решения се уста­
новява, че отделните състави на ВКС нямат 
противоречия в тълкуването и прилагането 
на конституционните разпоредби – предмет на 
искането за тълкуване, а прилагат противоре­
чиво разпоредбите на Закона за гражданската 
регистрация. Уеднаквяването на противоре­
чивата съдебна практика по прилагането на 
законите е задължение на ВКС – чл. 124 от 
Конституцията. По този въпрос Конститу­
ционният съд няма правомощие да се про­
изнася. Липсата на правна уредба в Закона 
за гражданската регистрация по проблема, 
третиран в искането на общото събрание на 
Гражданската колегия на ВКС, не може да 
бъде отстранена по тълкувателен път.
По отношение на понятието „пол“, упо­
требено в чл. 6, ал. 2 от Конституцията, в 
искането не са посочени съображения за 
необходимостта от тълкуване на конститу­
ционната разпоредба. Липсват противоречие 
или неяснота относно значението на това 
понятие. Нещо повече – то е било предмет 
на разглеждане от Конституционния съд, 
който се е произнасял по отношение на раз­
бирането си за това понятие в Решение № 14 
от 10.11.1992 г. по к.д. № 14/1992 г., с което е 
дадено тълкуване на чл. 6, ал. 2 от Консти­
туцията. С това тълкуване не е отговорено 
на конкретно допуснатия от мнозинството от 
съдиите въпрос, но от мотивите на решението 
категорично се прави извод, че критерият 
„пол“ е изключен от групата социални при­
знаци, които „фактически се придобиват или 
изменят в процеса на социалната реализация 
на гражданите в обществото“. Разбирането 
на понятието „пол“ е конкретно посочено 
и в Решение № 13 от 27.07.2018 г. по к.д. 
№ 3/2018 г., в мотивите на което е записано, 
че конституционният законодател възприема 
биологичното обяснение на това понятие като 
единственото, включено в него.
 Във връзка с горното не може да се при­
еме, че липсва произнасяне по поставения 
от вносителя въпрос. Становището на Кон­
ституционния съд по този въпрос, изразено 
недвусмислено в посочените две решения, 
следва да бъде зачитано от съставите на ВКС 
и предвид разпоредбата на чл. 280, ал. 1, 
т. 2 ГПК, която гласи, че на касационно 
обжалване пред Върховния касационен съд 
подлежат въззивните решения, в които съдът 
се е произнесъл по материалноправен или 
процесуалноправен въпрос, който е решен в 
противоречие с актове на Конституционния 
съд на Република България или на Съда на 
Европейския съюз. 
Следва да се отбележи и това, че изра­
зеното от Конституционния съд становище 
относно съдържанието на понятието „пол“ в 
Конституцията, макар и да не било конкрет­
но и изрично упоменато в диспозитивите на 
цитираните по-горе решения, трябва да бъде 
зачитано, доколкото това становище е недву­
смислено посочено в решаващите мотиви на 
решенията. По повод връзката между мотиви 
и диспозитив Конституционният съд е приел, 
че тези части на решението не могат да бъ­
дат разделяни, „защото само в своята цялост 
и единство те формират задължителния за 
всички тълкувателен акт на Конституцион­
ния съд“ (Решение № 9 от 28.07.2016 г. по к.д. 
№ 8/2016 г.).
По тези съображения подписваме по т. 1 
определението с особено мнение.
Конституционни съдии:
Гроздан Илиев
Надежда Джелепова
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдията Филип Димитров
по конституционно дело № 6 от 2021 г.
Не съм съгласен с определението по кон­
ституционно дело № 6/2021 г., с изводите на 
мнозинството за недопустимост на втория и 
третия въпрос, поставeни от ВКС, по следните 
съображения:
1. Върховният касационен съд, упражнявай­
ки правото си да иска задължително тълкуване 
на Конституцията, не е ограничен в рамките 
на казуса, който е послужил като повод за 
това искане. Негово право е да прецени дали 
този казус докосва и други въпроси, по които 
е налице противоречие в становищата и/или 
практиката. Дори когато формулировките са 
некоректни или тенденциозни, Конституцион­
ният съд може да изтъкне това в мотивите си 
по същество и коректно да даде тълкуването 
си на конституционните текстове.
2. Действително Върховният касационен 
съд е формулирал въпросите далеч от повдиг­
натия пред него казус (какви са достатъчните 
основания, за да се приеме, че едно лице 
е променило своя пол), но отговаряйки на 
общо формулираните му въпроси, е възмож­
но именно чрез тълкуване по същество да 
се изясни необходимостта съдът да изпълни 
конституционните си правомощия на преценка 
(която би могла да варира според неповтори­
мата индивидуалност на случаите) и да поеме 
отговорността, която въпросите му създават 
впечатление, че се опитва да избегне. Очевидно 
при наличната вече практика на български­
те съдилища за промяна на пола повечето 
конкретни измерения на темата на самия 
казус-повод са по-скоро въпрос на обобщение 
и унифициране на практиката, отколкото на 
конституционно тълкуване, но ако точно по