Държавен вестник, бр. 80, 2006 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  80
му, които са граждани на Европейския съюз,
подават заявление до Национална служба “По-
лиция” в тримесечен срок от датата на влизане
в Република България.
(2) Гражданинът на Европейския съюз при-
лага към заявлението:
1. лична карта или паспорт;
2. в случаите по чл. 8, ал. 1, т. 1 и 2 и ал. 3—
документи, които удостоверяват наличието на
обстоятелствата, а по чл. 8, ал. 1, т. 3—декла-
рация;
3. документ за платена държавна такса.
(3) Членът на семейството на гражданин на
Европейския съюз, който е гражданин на Евро-
пейския съюз, прилага към заявлението:
1. лична карта или паспорт;
2. документ, който удостоверява, че е член на
семейството на гражданина на Европейския съюз;
3. документ за платена държавна такса.
(4) Удостоверението за продължително пре-
биваване се издава в деня на подаване на заяв-
лението и съдържа пълните имена на лицето и
датата на регистрация.
(5) При непълноти в документите по ал. 2 и
3 на лицето се определя седемдневен срок за
отстраняването им.
(6) Ако в срока по ал. 5 лицето не отстрани
допуснатите непълноти, органите на Национал-
на служба “Полиция” мотивирано отказват
издаването на удостоверение за продължител-
но пребиваване.
(7) Отказът по ал. 6 подлежи на оспорване по
реда на Административнопроцесуалния кодекс.
(8) При наличие на данни, от които може да
се направи обоснован извод, че е нарушен ре-
жимът за пребиваване в Република България,
органите на Национална служба “Полиция”
могат да извършат последваща проверка на
обстоятелствата по ал. 2 и 3.
Чл. 10. Член на семейството на гражданин
на Европейския съюз, който не е гражданин на
Европейския съюз, може да пребивава продъл-
жително или постоянно в Република България,
за което му се издава карта за пребиваване.
Чл. 11. (1) Срокът на продължително преби-
ваване на лицето по чл. 10 се определя от срока
на продължителното пребиваване на гражда-
нина на Европейския съюз.
(2) Временни отсъствия до шест месеца в
рамките на една година, отсъствия с по-голяма
продължителност за задължителна военна служ-
ба, едно отсъствие поради уважителни причи-
ни за срок не повече от дванадесет последова-
телни месеца или командироване в друга дър-
жава не засягат срока на продължителното
пребиваване на лицето по чл. 10.
Чл. 12. (1) Лицето по чл. 10 подава заявле-
ние до Национална служба “Полиция” за изда-
ване на карта за продължително пребиваване,
за което незабавно му се издава временно удос-
товерение.
(2) Заявлението се подава в срок три месеца
от датата на влизането на лицето в Република
България.
(3) Към заявлението се прилагат:
1. паспорт;
2. документ, който удостоверява, че лицето
е член на семейството на гражданин на Евро-
пейския съюз;
3. удостоверение за продължително пребива-
ване на гражданина на Европейския съюз, чийто
член на семейството е, когато това е необходимо;
4. документ за платена държавна такса.
(4) Картата за продължително пребиваване
се издава в срок до три месеца от подаване на
заявлението.
(5) При непълноти в документите по ал. 3 на
лицето се определя четиринадесетдневен срок
за отстраняването им, до изтичането на който
срокът по ал. 4 спира да тече.
(6) Когато в срока по ал. 5 лицето не отстра-
ни допуснатите непълноти, органите на Наци-
онална служба “Полиция” мотивирано отказ-
ват издаването на удостоверение за продължи-
телно пребиваване.
(7) Отказът по ал. 6 подлежи на оспорване по
реда на Административнопроцесуалния кодекс.
Чл. 13. При необходимост преди издаване-
то на удостоверение или карта за продължи-
телно пребиваване органите на Национална
служба “Полиция” могат да поискат от компе-
тентните служби на държавата по произход на
лицето извършване на проверка дали то пред-
ставлява заплаха за националната сигурност
или обществения ред.
Чл. 14. Правото на продължително пребива-
ване на член на семейството на гражданин на
Европейския съюз, който е гражданин на Евро-
пейския съюз, не се засяга при смърт, напускане,
прекратяване на брака или фактическото съжи-
телство с гражданина на Европейския съюз, ако
отговаря на едно от условията по чл. 8, ал. 1 и 2.
Чл. 15. (1) При смърт на гражданин на Евро-
пейския съюз правото на продължително пре-
биваване на членовете на семейството му, кои-
то не са граждани на Европейския съюз, не се
засяга, ако са пребивавали в Република Бълга-
рия най-малко една година преди смъртта му.
(2) При напускане на гражданин на Европейс-
кия съюз правото на продължително пребивава-
не на неговите деца или на другия родител не се
засяга, при условие че децата пребивават в Ре-
публика България и са записани в училище от
системата на народната просвета или във висше
училище до приключване на обучението.
(3) Член на семейството на гражданин на
Европейския съюз, който не е гражданин на
Европейския съюз, запазва правото си на про-
дължително пребиваване при прекратяване на
брака или фактическото съжителство, ако от-
говаря на условията по чл. 8, ал. 1, т. 1 и 2 и по
отношение на който е налице едно от следните
обстоятелства:
1. бракът или фактическото съжителство са
продължили най-малко три години, от които
една година в Република България;
2. упражнява родителските права по силата
на съдебно решение или споразумение;
3. пострадал е от домашно насилие преди
прекратяване на брака или фактическото съ-
жителство;