Държавен вестник, бр. 97, 2009 г., стр. 11

БРОЙ  97	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
ношението при преобразуване от областните 
управители на спестовните числа в жилищни 
компенсаторни записи. 
Според Конституционния съд разпоредбите 
на § 10 ЗИДЗУПГМЖСВ, както и свързания с 
него § 12 от преходните и заключителните раз­
поредби на ЗИДЗУПГМЖСВ не противоречат 
на чл. 4, ал. 1 от Конституцията. Отменената 
уредба по § 9 от заключителните разпоредби 
на ЗИДЗУПГМЖСВ е твърде непълна, обща и 
затруднява правоприлагането. Подобен подход 
на уредба не е в унисон с принципа за право­
вата държава. От друга страна, законодателят 
е свободен да преценява дали да допусне 
издаването на подобни записи и как те да се 
използват. Същественото е да не се нарушават 
придобитите права на гражданите, притежатели 
на жилищно-спестовни влогове, чието правно 
положение законодателят иска да уреди. Според 
§ 13 от преходните и заключителните разпо­
редби на ЗИДЗУПГМЖСВ местните комисии 
служебно възстановяват заеманата от гражда­
ните, чиито записи се обезсилват, позиция на 
правоимащи по чл. 3, ал. 1 ЗУПГМЖСВ и те 
ще могат да получат както всички останали 
притежатели на жилищно-спестовни влогове, 
открити към 31 декември 1990 г., финансова 
компенсация. Колкото до физическите и юри­
дическите лица, които са придобили такива 
записи, за да ги използват в процеса на при­
ватизацията, те са поели неоправдан финансов 
риск при действащата към момента правна 
уредба и наличието на съществени празнини 
в законодателството относно търговията с тях, 
както и прибързаното им смесване с компен­
саторните записи по ЗОСОИ. Още повече с 
придобиването на жилищни компенсаторни 
записи по отменения § 9 от заключителните 
разпоредби на ЗИДЗУПГМЖСВ от физиче­
ски и юридически лица те са били наясно, 
че отпада финансовата компенсация, защото 
тя по смисъла на ЗУПГМЖСВ се свързва с 
придобиването на жилище.
По изложените съображения на основание 
чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията Консти­
туционният съд
Р Е Ш И :
1. Обявява за противоконституционни раз­
поредбите на чл. 2, ал. 1, т. 4 и на чл. 2, ал. 1, 
т. 1 в частта „заедно със стойността на имуще­
ството по т. 4“ от Закона за уреждане правата на 
граждани с многогодишни жилищно-спестовни 
влогове (обн., ДВ, бр. 82 от 1991 г.; изм., ДВ, 
бр. 44 от 2009 г.). 
2. Обявява противоконституционността на 
чл. 7, ал. 3 от Закона за уреждане правата на 
граждани с многогодишни жилищно-спестов­
ни влогове (обн., ДВ, бр. 82 от 1991 г.; изм., 
бр. 44 от 2009 г.).
3. Отхвърля искането на главния прокурор 
за установяване на противоконституционност 
на чл. 2, ал. 1, освен в частта му по т. 1 на 
това решение, т. 2 и т. 3 от Закона за урежда­
не правата на граждани с многогодишни жи­
лищно-спестовни влогове (обн., ДВ, бр. 82 от 
1991 г.; изм., бр. 44 от 2009 г.); на § 11, ал. 3 
от преходните и заключителните разпоредби на 
Закона за изменение и допълнение на Закона за 
уреждане правата на граждани с многогодишни 
жилищно-спестовни влогове (ДВ, бр. 100 от 
2008 г.; изм., бр. 44 от 2009 г.); на § 10 Зако­
на за изменение и допълнение на Закона за 
уреждане правата на граждани с многогодиш­
ни жилищно-спестовни влогове и на § 12 от 
преходните и заключителните разпоредби на 
Закона за изменение и допълнение на Закона за 
уреждане правата на граждани с многогодишни 
жилищно-спестовни влогове (обн., ДВ, бр. 100 
от 2008 г.; изм., бр. 44 от 2009 г.). 
Съдията Цанка Цанкова е подписала с осо­
бено мнение т. 1 от диспозитива на решението.
Председател: Евгени Танчев
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на конституционен съдия Цанка Цанкова 
по конституционно дело № 12 от 2009 г.
Не споделям т. 1 на диспозитива на реше­
нието на Конституционния съд, с която се обя­
вява за противоконституционна разпоредбата 
на чл. 2, ал. 1, т. 4 и чл. 2, ал. 1, т. 1 в частта 
„заедно със стойността на имуществото по т. 4“ 
от Закона за уреждане на правата на граждани 
с многогодишни жилищно-спестовни влогове.
Не са нарушени конституционните изисква­
ния нито при приемането на закона, нито по 
съществото на уредбата. Намирам, че не се 
нарушава чл. 4, ал. 1, чл. 17, ал. 5 от Консти­
туцията, нито че с посочените разпоредби се 
засягат придобити права. Специфичните цели на 
закона предпоставят и изискват включването на 
определени условия за пораждане на правата, 
установени от него, и съобразно поставените 
цели тези условия могат да бъдат различни и 
да се променят. От друга страна, разпоредбите 
на всички закони трябва да бъдат тълкувани в 
тяхното единство и съобразно целта на закона. 
В случая телеологичното тълкуване води до 
извода, че именно с оглед принципите на Кон­
ституцията и конституционосъобразния замисъл 
на уредбата, приложима при нови обществено-
икономически условия, е необходимо поставяне 
на горна граница, отнасяща се до имуществото 
на вложителя. Тази горна граница може да се 
определи в различен размер и това е въпрос, 
който законодателят решава по целесъобразност, 
но поставянето на условието по т. 4 на чл. 2 
на ЗУПГМЖСВ не нарушава конституционно 
начало за правов ред и правовия характер на 
държавата. Не се създава правно неравенство 
с определяне кръга на гражданите да получат 
компенсации, доколкото такова право може и 
да не бъде признато.