Държавен вестник, бр. 100, 2014 г., стр. 53

БРОЙ  100	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  53  
Съгласно тълкувателно решение № 2 от 
12.02.2010 г. по т.д. № 4/2009 г. на ВАС орга-
низации в хипотезата на чл. 186 АПК, които 
са създадени по закон и устав да представля-
ват и защитават общите интереси на своите 
членове, съсловните (браншовите) организа-
ции и другите сдружения с нестопанска цел 
имат право да участват в административното 
производство за издаване на подзаконовия 
нормативен акт. Същите могат да оспорват 
издадения подзаконов нормативен акт в слу-
чаите, когато с него се засягат или могат да 
бъдат засегнати общи права, свободи или за-
конни интереси или се пораждат задължения 
за членуващите в сдружението лица. Съгласно 
тълкувателното решение правният интерес 
на съсловните (браншовите) организации и 
другите юридически лица с нестопанска цел 
е обусловен от засягането на техни лични 
права или законни интереси, непосредствено 
породени от предмета на дейност и целите на 
учредяването им.
От представените по делото решение № 4 
от 5.04.2012 г. по ф.д. № 10155/1997 г. на СГС, 
фирмено отделение, удостоверение на СГС 
от 28.03.2014 г. по същото дело и удостовере-
ние № 2 от 14.05.2012 г. на Министерството 
на правосъдието се установява, че сдруже-
нието е регистрирано като юридичическо 
лице с нестопанска цел за осъществяване 
на общественополезна дейност и е вписано 
в централния регистър при Министерството 
на правосъдието по чл. 45, ал. 1 ЗЮЛНЦ. В 
устройствения акт на сдружението – устава на 
същото, като цели за осъществяване дейността 
на същото е заложено изискването сдружени-
ето да извършва „Подкрепа на реинтеграция 
и социално включване на уязвими и рискови 
групи лица, както и групи в неравностойно 
положение, като осъдени лица, бежанци, деца 
в риск, етнически малцинства, хора с увреж-
дания и други.“ С обжалваната разпоредба на 
чл. 17, т. 2 ППЗЗДН изрично е предвидено, че 
в конкурсите за финансиране на програми по 
чл. 6, ал. 7 ЗЗДН не се допускат до участие 
кандидати, представляващите лица на които 
са осъждани за умишлено престъпление от 
общ характер, независимо от реабилитация-
та, или са привлечени като обвиняеми, или 
са подсъдими за умишлено престъпление от 
общ характер. 
При наличието на горните обстоятелства 
настоящият състав на Върховния администра-
тивен съд намира, че спрямо сдружението са 
налице предпоставките, посочени в ТР № 2 
от 12.02.2010 г. по т.д. №  4/2009 г. на ВАС, 
обуславящи наличието на правен интерес за 
него от оспорване законосъобразността на 
подзаконовия нормативен акт в атакуваната 
му част, което прави искането допустимо.
Разгледана по същество, жалбата е осно-
вателна по следните съображения:
Правилникът за прилагане на Закона за 
защита от домашното насилие, обн., ДВ, бр. 45 
от 15.06.2010 г., в сила от 15.06.2010 г., е приет 
на основание § 24 от преходните и заключи-
телните разпоредби на Закона за изменение 
и допълнение на Закона за защита срещу 
домашното насилие (ДВ, бр. 102 от 2009 г.).
Съгласно чл. 6, ал. 7 ЗЗДН ежегодно със 
закона за държавния бюджет на Република 
България за съответната година по бюдже-
та на Министерството на правосъдието се 
определят средства за финансиране на про-
екти на юридически лица с нестопанска цел, 
които отговарят на изискванията на ал. 3 и 
при условие, че те осъществяват дейности 
по този закон, за разработване и изпълнение 
на определен вид програми. Единствените 
изисквания, заложени в цитираната ал. 3 на 
чл. 6, са органите на изпълнителната власт и/
или юридическите лица, които кандидатстват 
по проектите, да са регистрирани по реда 
на чл. 18, ал. 2 и 3 от Закона за социално 
подпомагане и по реда на чл. 45 от Закона 
за юридическите лица с нестопанска цел. 
Други изисквания в закона по отношение 
допустимостта на кандидатите за участие в 
конкурса законодателят не е заложил. В раз-
поредбата на чл. 17, т. 2 от правилника като 
условие за допускане до участие в конкурса 
е заложено изискването представляващите 
лица на кандидатите да не са осъждани за 
умишлено престъпление от общ характер, 
независимо от реабилитацията, или са при-
влечени като обвиняеми, или са подсъдими 
за умишлено престъпление от общ характер, 
каквото изискване не е заложено в закона, 
нито е предвидена законова делегация за това 
на издателя на подзаконовия нормативен акт, 
в случая Министерския съвет. С въведената 
забрана се ограничава правото на участие в 
такива конкурси на лица, които отговарят 
на останалите изисквания на специалния 
закон, но не се допускат до участие един-
ствено поради факта на осъждането им, при 
това независимо от тяхната реабилитация, 
с което по този начин се засягат признати 
им от закона права. При липсата на такава 
забрана в законовия акт, въз основа на кой-
то е издаден правилникът, и при липсата на 
законова делегация за това за издателя на 
подзаконовия акт заложеното изискване в 
разпоредбата на чл. 17, т. 2 ППЗЗДН в част-
та относно израза „осъждани за умишлено 
престъпление от общ характер, независимо 
от реабилитацията или“ е незаконосъобраз-
но и следва да бъде отменено, а жалбата в 
останалата є част следва да бъде отхвърлена.