Държавен вестник, бр. 100, 2006 г., стр. 21

Б Р О Й  100
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  21
3. Терминът “дивиденти”, употребен в този
член, означава доходи от акции от всякакъв
вид или други права (с изключение на взема-
ния за дълг, даващи право на участие в печал-
бите), както и доходи от други корпоративни
права, които са подчинени на същия  данъчен
режим като доходи от акции в съответствие
със законодателството на държавата, на която
дружеството, извършващо разпределението, е
местно лице.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако притежателят на дивидентите, който е мест-
но лице на едната договаряща държава, извър-
шва стопанска дейност в другата договаряща
държава, на която е местно лице дружеството,
изплащащо дивидентите, чрез място на стопан-
ска дейност, разположено там, или извършва в
тази друга държава независими лични услуги
чрез определена база, разположена там, и учас-
тието, във връзка с което се изплащат дивиден-
тите, е действително свързано с това място на
стопанска дейност или определена база. В този
случай се прилагат съответно разпоредбите на
чл. 7 или 14 съобразно случая.
5. Когато дружество, което е местно лице
на едната договаряща държава, получава пе-
чалби или доходи от другата договаряща дър-
жава, тази друга държава не може да налага
никакъв данък върху дивидентите, платени от
дружеството (освен доколкото тези дивиденти
са платени на местно лице на тази друга дър-
жава или доколкото участието, във връзка с
което са платени дивидентите, е действително
свързано с място на стопанска дейност или
определена база, намиращи се в тази друга
договаряща държава), нито да облага нераз-
пределените печалби на дружеството с данък
върху неразпределените печалби, дори ако
изплатените дивиденти или неразпределените
печалби се състоят изцяло или частично от
печалби или доходи, произхождащи в тази друга
договаряща държава.
Член 11
Лихви
1. Лихвите, произхождащи от едната догова-
ряща държава и платени на местно лице на
другата договаряща държава, могат да се обла-
гат с данък в тази друга договаряща държава.
2. Въпреки това тези лихви могат да се обла-
гат с данък и в договарящата държава, в която
възникват, и съобразно законодателството на
тази държава, но когато получателят е местно
лице на другата договаряща държава и дейст-
вителен притежател на лихвите, така наложе-
ният данък няма да надвишава 5 процента от
брутната сума на лихвите.
3. Терминът “лихви”, използван в този член,
означава доход от вземания за дълг от всяка-
къв вид независимо от това, дали са обезпече-
ни или не с ипотека и носещи или не правото
на участие в печалбите на длъжника, и по-спе-
циално доходи от държавни ценни книжа и
доходи от бонове и облигации, включително
премии и бонуси, свързани с такива ценни кни-
жа, бонове или облигации. Санкции за закъс-
нели плащания  не се считат за лихви за цели-
те на този член.
4. Независимо от разпоредбите на ал. 2 лих-
вите, възникнали в едната договаряща държава
и получени от другата договаряща държава,
правителството, правителствените институции,
общините, централната банка и други банки,
притежавани изцяло от другата договаряща
държава, са освободени от облагане с данък в
първата посочена държава.
5. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако притежателят на лихвите, който е местно
лице на едната договаряща държава, извършва
стопанска дейност в другата договаряща дър-
жава, от която произхождат лихвите, посредст-
вом намиращо се там място на стопанска дей-
ност или извършва в тази друга договаряща
държава независими лични услуги чрез опреде-
лена база, разположена там, и вземането за дълг,
във връзка с което се плащат лихвите, е дейст-
вително свързано с такова място на стопанска
дейност или определена база. В този случай се
прилагат съответно разпоредбите на чл. 7 или
14 съобразно случая.
6. Лихвите се считат за възникнали в едната
договаряща държава, когато платецът е самата
държава, орган на местна власт или местно лице
на тази държава. Когато обаче платецът на
лихвите, независимо дали е местно лице на ед-
ната договаряща държава или не, притежава в
едната договаряща държава място на стопанс-
ка или определена база, във връзка с които е
възникнал дългът, който поражда плащането
на лихвите и тези лихви са за сметка на такова
място на стопанска дейност или определена
база, ще се счита, че тези лихви произхождат от
държавата, в която се намира мястото на сто-
панска дейност или определената база.
7. Когато поради особените взаимоотноше-
ния  между платеца и притежателя или между
тях двамата и някое друго лице сумата на лих-
вите, като се има предвид задължението, за
което се изплащат, надвишава сумата, която би
била договорена между платеца и притежателя
при липсата на тези взаимоотношения, разпо-
редбите на този член се прилагат само по отно-
шение на последната сума. В такъв случай над-
вишаващата сума се облага съобразно законо-
дателството на всяка договаряща държава, като
съответно се имат предвид останалите разпо-
редби на тази спогодба.
Член 12
Авторски и лицензионни възнаграждения
1. Авторските и лицензионните възнаграж-
дения, произхождащи от едната договаряща
държава и платени на местно лице на другата
договаряща държава, могат да се облагат с да-
нък в тази друга договаряща държава.