Държавен вестник, бр. 55, 2000 г., стр. 23

Б Р О Й  55
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
(5) Отказът по ал. 4 подлежи на обжалване
по реда на Закона за административното про-
изводство.
(6) Утвърдените от министъра на земедели-
ето и горите лаборатории се вписват в регистър
на ГУ на НВМС и на лицата по чл. 6 се издава
удостоверение, съдържащо вида на изследва-
нията, които се извършват в лабораторията.
Чл. 8. В лабораториите се водят следните
документи:
1. за произход, дата на производство, дата на
получаване и срок на годност на използваните
при изследванията реагенти, химикали или
биологични препарати;
2. протоколи за анализ, които съдържат:
а) номера и датата на съставянето им;
б) данни за пробите—идентификация, дата
на вземане, метод на изследване;
в) резултатите от изследванията;
г) заключение;
д) подписа на извършилия изследването и
на ръководителя на лабораторията;
3. лабораторен дневник, прошнурован, про-
номерован и подпечатан от ръководителя на
лабораторията, в който се отбелязват:
а) датата на постъпване на пробата и номе-
рът на съпроводителното писмо;
б) видът на пробата и годността є за из-
следване;
в) видът на изследването, за което е из-
пратена;
г) изпращачът;
д) произходът на пробата;
е) резултатът от изследването и номерът на
протокола за анализ;
4. инструкции за работа с лабораторните
уреди и начинът на съхраняване и изследване
на пробите.
Чл. 9. Лабораториите са длъжни:
1. да регистрират резултатите от лаборатор-
но-диагностичните изследвания;
2. да използват утвърдени в страната и/или
международно признати методи;
3. да уведомяват незабавно устно и писмено
съответната РВМС и ГУ на НВМС за наличие на:
а) причинители на заболявания от списъка
по чл. 31, ал. 1 от закона и на други заболявания
с масов характер по животните, както и такива,
които представляват опасност за здравето на
хората;
б) техногенни замърсители, хормони, сти-
мулиращи вещества и лекарствени препарати
над пределно допустимите нива;
4. да съхраняват изследваните проби в слу-
чаите по т. 3, букви “а” и “б” съобразно изиск-
ванията до изпращането им в референтна лабо-
ратория по разпореждане на съответната реги-
онална ветеринарномедицинска служба (РВМС)
или на ГУ на НВМС;
5. да съхраняват документите по чл. 8 за срок
3 години.
Чл. 10. (1) Лабораториите участват в Наци-
онална програма за професионално лаборатор-
но тестване, изготвена от НВМС.
(2) Тестването на лабораториите по програ-
мата по ал. 1 се организира и ръководи от съот-
ветната национална референтна лаборатория.
(3) Националните референтни лаборатории
се определят със заповед на министъра на земе-
делието и горите по предложение на НВМС.
(4) Лабораториите по ал. 3 участват в меж-
дународни тествания, ръководени от съответ-
ната световна референтна лаборатория.
Чл. 11. (1) Тестванията по чл. 10, ал. 2 се
провеждат ежегодно и имат за цел да устано-
вят квалификацията на персонала в лабора-
ториите за извършване на специфични диаг-
ностични изследвания.
(2) Националната референтна лаборатория:
1. удостоверява успешното преминаване на
теста;
2. прави предписания за отстраняване на
констатираните пропуски и посочва срок за
отстраняването им; след изтичането на опреде-
ления срок се извършва повторно тестване.
(3) Когато при повторното тестване по ал. 2,
т. 2 резултатът е незадоволителен, ръководи-
телят на съответната национална референтна
лаборатория уведомява ръководителя на НВМС,
който обявява за невалидно издаденото удосто-
верение по чл. 7, ал. 6 и издава ново, в което
този вид изследване не е включено. Невалид-
ността на удостоверението се обявява в бюле-
тина по чл. 4, ал. 1.
Чл. 12. (1) Курсовете за ветеринарни лекари
по чл. 11, ал. 4 от закона се провеждат във вете-
ринарномедицински факултет на акредитира-
но висше учебно заведение.
(2) На завършилите курса ветеринарни лека-
ри се издава удостоверение по образец, утвърден
от министъра на образованието и науката.
(3) Разходите по обучението на курсистите
са за тяхна сметка.
Чл. 13. (1) Националната ветеринарноме-
дицинска служба съвместно със Съюза на ве-
теринарните лекари в България (СВЛБ) орга-
низира курсове за следдипломна квалифика-
ция на служителите си.
(2) Ръководителят на НВМС със заповед
определя:
1. програмата и срока на обучение;
2. участниците в курса;
3. мястото на провеждане на занятията;
4. начина на финансиране.
(3) В ГУ на НВМС се води списък на завърши-
лите курсове за следдипломна квалификация,
който се публикува в бюлетина по чл. 4, ал. 1.
Чл. 14. Националната ветеринарномедицин-
ска служба дава становище по учебните плано-
ве и програми на ветеринарномедицинските
учебни заведения.
Раздел III
Условия и ред за упражняване на частна
ветеринарномедицинска практика
Чл. 15. (1) Частна ветеринарномедицинска
практика се разрешава в определен район на
дейност при наличието най-малко на един от
следните обекти: