Държавен вестник, бр. 89, 2006 г., стр. 23

Б Р О Й  89
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
Член 31
Замразяване, изземване и конфискация
1. Държавите—страни по конвенцията, във
възможно най-голямата степен в рамките на соб-
ствената си правна система приемат необходи-
мите мерки за извършване на конфискация на:
а) облагите, получени от престъпления по
тази конвенцията, или на имущество на стой-
ност, съответстваща на тези облаги;
б) имущество, оборудване или други помощ-
ни средства, използвани или предназначени за
използване при извършване на престъпления-
та по тази конвенция.
2. Държавите—страни по конвенцията, при-
емат такива мерки, които са необходими, за да
позволяват идентифицирането, проследяване-
то, замразяването и изземването на предмети-
те по ал. 1 на този член с оглед последваща
конфискация.
3. Всяка държава—страна по конвенцията,
приема в съответствие с вътрешното є право
такива законодателни и други мерки, които са
необходими за регламентиране на разпорежда-
нето на компетентните органи със замразено,
иззето или конфискувано имущество в съответ-
ствие с ал. 1 и 2 на този член.
4. В случаите, когато облагите от престъпле-
ние са били частично или изцяло преобразува-
ни или превърнати в друг вид движимо или
недвижимо имущество, мерките по този член
се прилагат по отношение на това имущество.
5. В случаите, когато облагите от престъпле-
ние са смесени с имущество, придобито със
законни средства, това имущество, независимо
от замразяването и изземването, подлежи на
конфискация до размера на незаконно реали-
зираните средства.
6. По отношение на приходи или други пол-
зи, извлечени от облаги от престъпление или от
имущество, получено в резултат на преобразу-
ване или превръщане на придобитото от прес-
тъпление, както и от имущество, смесено с дру-
го придобито чрез престъпление имущество,
мерките по този член се прилагат по същия
начин и в степента, в която те се прилагат спря-
мо облагите от престъпление.
7. За целите на прилагането на този член и
на чл. 55 от тази конвенция всяка държава—
страна по конвенцията, упълномощава своите
съдилища и други компетентни органи да изис-
кват представянето или изземването на банко-
ви, финансови или търговски документи. Дър-
жава—страна по конвенцията, не може да отка-
же предприемането на действия съгласно раз-
поредбите на тази алинея на основание запаз-
ване на банкова тайна.
8. Държавите—страни по конвенцията, мо-
гат да разгледат възможността за въвеждане на
изискване деецът да доказва законния произход
на приходите или имуществото, за които се пред-
полага, че са придобити чрез престъпление, или
на друго имущество, подлежащо на конфиска-
ция, доколкото такова изискване съответства на
принципите на вътрешното право и на характе-
ра на съдебното или друг вид производство.
9. Разпоредбите на този член няма да се тъл-
куват във вреда на правата на добросъвестни
трети страни.
10. Нищо в този член не накърнява принци-
па, че мерките, споменати в него, се определят
и прилагат в съответствие и при спазване на
разпоредбите на вътрешното право на съответ-
ната държава—страна по конвенцията.
Член 32
Защита на свидетели, експерти и пострадали
1. Всяка държава—страна по конвенцията,
предприема подходящи мерки в съответствие
с правната є система и според възможности-
те, с които разполага, за осигуряване на ефек-
тивна защита при опасност от отмъщение или
сплашване на свидетели и експерти в наказа-
телното производство, които дават показания
за престъпления по тази конвенция, както и
ако е необходимо, на роднини и други техни
близки.
2. Без това да засяга правата на обвиняемия,
включително правото на справедлив процес,
мерките по ал. 1 на този член могат да включ-
ват, inter alia:
а) определяне на ред за физическа защита на
такива лица, като например, доколкото е необ-
ходимо и осъществимо, преместване или дава-
не на разрешение, когато това е уместно, за
неразкриване или частично разкриване на ин-
формация, свързана със самоличността и мес-
тонахождението им;
б) установяване на такива правила по отно-
шение на доказателствата, които да позволя-
ват на свидетелите и експертите да дават свиде-
телски показания по начин, осигуряващ без-
опасността им, като разрешаване на използва-
нето на комуникационни технологии—видео-
връзки или други подходящи средства.
 3. Държавите—страни по конвенцията, раз-
глеждат възможността за сключване на спора-
зумения или договорености с други държави за
преместване на лицата по ал. 1 на този член.
4. Мерките, предвидени в този член, се при-
лагат и по отношение на пострадалите от прес-
тъпления, когато те са свидетели.
5. Всяка държава—страна по конвенцията,
в съответствие с вътрешното си законодател-
ство дава възможност мненията и притесне-
нията на пострадалите от престъпления да
бъдат представени и разгледани на подходящ
етап от наказателното производство срещу из-
вършителите по начин, който не накърнява
правата на защита.
Член 33
Защита на лица, предоставящи информация
Всяка държава—страна по конвенцията,
разглежда възможността за включване в прав-
ната є система на подходящи мерки за осигуря-
ване на защита срещу неоправдано отношение
към всяко лице, което съобщи на компетентни-
те органи добросъвестно и при наличието на
разумни основания факти, свързани с престъп-
ленията по тази конвенция.