Държавен вестник, бр. 62, 2011 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  62
1. Няма устойчивост и прогнозируемост на 
инвестициите в научноизследователска и развой­
на дейност, като за базов индикатор се ползва 
целта, заложена с РМС № 803 от 10.11.2010 г. 
относно приемане на предварителен вариант 
на Националната програма за реформи на 
Република България (2010 – 2013 г.) в изпъл­
нение на Стратегията „Европа 2020“. Важен 
компонент при повишаване на инвестициите 
в НИРД е увеличаване на финансирането със 
средства от европейските фондове и програми 
и инвестиции от частния сектор.
2. Липса на съвременни методи на управ­
ление в публичните университети и научни 
организации. Това води до невъзможност за 
обновяване на научния състав, силно небла­
гоприятна възрастова структура на персонала 
и на стимули, в т.ч. и неатрактивни образо­
вателни програми и модули за младите хора 
в училищна и студентска възраст, които да ги 
подтикнат към научна кариера. 
3. Липсва  динамичност на институционал­
ната структура на публичната научна система 
и неизползване на инструментариума на кохе­
зионната политика за нейното осъвременяване.
4. Нисък дял на програмното финансиране 
на научните изследвания, както и промяна на 
съотношението между публичните и частните 
инвестиции.
5. Невъзможност организациите да развиват 
схеми за мобилност – вътрешно- и интерин­
ституционална и интерсекторна, за което са 
налице и нормативни пречки.
6. Липсва програмното начало при реали­
зиране на докторантурата и необходимост от 
въвеждане на преобладаващо проектно финан­
сиране на докторската степен по проекти от 
интерес на индустрията.
7. Нарушена  съгласуваност на политиките 
за образование, наука и иновации.
8. Недостатъчно добре развита институцио­
нална рамка за научни изследвания; липса на 
взаимодействие между различни организации, 
публични и частни, посредством съвременни 
междуинституционални структури, като клъсте­
ри, технологични центрове; центрове за техно­
логичен трансфер; центрове за комерсиализация 
на патенти и интелектуална собственост и други.
9. Ограничен инструментариум и неефектив­
но прилаган в национален план за подкрепа на 
иновациите – схеми за стартово финансиране; 
фондове за гаранции и рисков капитал.
10. Липса на съвременно управление на 
интелектуалната собственост в публично финан­
сираните научноизследователски организации 
и университетите.
11. Липса на координационни механизми от 
типа национални технологични платформи, обе­
диняващи научните и индустриалните интереси.
ВИЗИЯ ЗА РАЗВИТИЕ НА НАУЧНО-ИНО­
ВАТИВНАТА СИСТЕМА
Настоящата стратегическа визия има за цел 
не само да отговори на европейските перспек­
тиви, но и да създаде условия за изпълнение 
на  заложените национални цели и индикатори, 
които до 2020 г. да поставят страната ни в по­
зицията на „умерен иноватор“ в Европейския 
наблюдател за наука и иновации.
Амбицията на правителството е да съдейства 
за изграждане на „Общество на знанието“, като 
създаде условия и перспективи за постигане на 
целите на Европейската стратегия 2020. 
Реализирането на целите и задачите на Наци­
оналната стратегия за развитие на науката 2020 
ще способства за пълноценното интегриране на 
България в европейското научно семейство и 
ще ни направи активен и конкурентоспособен 
партньор в европейските изследователски и 
иновативни мрежи. 
Националната научна стратегия има за 
цел да създаде условия и подходяща среда за 
осигуряване на качествени научни изследвания 
чрез концентрация на ресурси в приоритетни 
области и чрез мерки за изграждане на ново 
поколение учени.
Правителството осъзнава необходимостта 
от дългосрочна и последователна политика в 
областта на научните изследвания и иновациите, 
за да преодолее значителното изоставане на 
България от развитите европейски държави. Тази 
„пропаст“ ще нараства, ако не бъдат предприети 
навременни и ефективни мерки за справяне 
с най-наболелите проблеми на българската 
наука – ниско ниво на финансиране; липса 
на млади учени, фрагментация на системата 
и слаба връзка между отделните елементи на 
системата – образователни и научни институ­
ции, от една страна, и наука – бизнес, от друга.
До 2020 г. стратегията гарантира:
 Концентрация на ресурси в приоритетни 
области на научните изследвания, ефективно 
използване на националните и европейските 
фондове и подобряване на съотношението между 
институционално и програмно финансиране.
 Развитие на съвременни центрове за 
провеждане на конкурентоспособни научни 
изследвания и решаване на значими научни 
задачи, в които ще се концентрират научен 
състав, финансови ресурси, съвременна научна 
апаратура и оборудване, необходими за про­
веждането на значими и интердисциплинарни 
научни изследвания.
 Въвеждане на ефективна система за оцен­
ка на научноизследователската дейност, която 
ще дава възможност държавата да анализира 
доколко ефективна е научната политика и да 
набелязва мерки за нейното усъвършенстване 
на основата на съпоставимост и съизмерване 
на качеството на научноизследователската дей­
ност със световните и европейските стандарти.