Държавен вестник, бр. 97, 2006 г., стр. 37

Б Р О Й  97
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  37
постигане на по-ниски капиталови изисквания,
за класовете експозиции или бизнес единици,
които не се оценяват все още чрез метода на
вътрешния рейтинг или за целите на прилага-
нето на собствена оценка за LGD и/или конвер-
сионни коефициенти.
(7) Инвестиционен посредник, който при-
лага метода на вътрешния рейтинг за който и
да е клас експозиции, трябва да прилага ед-
новременно този метод и за класа експозиции
в акции.
(8) Инвестиционен посредник, получил раз-
решение по чл. 111 за прилагане на метода на
вътрешния рейтинг при условията по ал. 1—3 и
чл. 116, не може да възобнови прилагането на
стандартизирания метод, освен с разрешение
на заместник-председателя и при наличие на
основателна причина за това.
(9) Инвестиционен посредник, който е полу-
чил разрешение по чл. 114, ал. 9 за прилагане на
собствени оценки за LGD и конверсионни коефи-
циенти при условията по ал. 1—3 и чл. 116, не може
да възобнови прилагането на посочените в чл. 114,
ал. 8 оценки за LGD и конверсионни коефициен-
ти, освен с разрешение на заместник-председате-
ля и при наличие на основателна причина за това.
Чл. 113. (1) Инвестиционният посредник
класифицира всяка своя експозиция в един от
следните класове експозиции:
1. вземания или условни вземания от нацио-
нални правителства или централни банки;
2. вземания или условни вземания от ин-
ституции;
3. вземания или условни вземания от тър-
говски предприятия ;
4. вземания или условни вземания на дребно;
5. вземания, свързани с акции;
6. секюритизиращи експозиции;
7. други активи, които нямат характер на
вземания по заеми.
(2) Към експозициите към национални пра-
вителства или централни банки се отнасят след-
ните експозиции:
1. експозиции към регионални правителст-
ва или местни органи, предприятия от публич-
ния сектор, които се третират като експозиции
към националното правителство по смисъла на
глава дванадесета, раздел I;
2. експозиции към международни банки за
развитие и международни организации, на ко-
ито се приписва рисково тегло 0 % по смисъла
на глава дванадесета, раздел I.
(3) Към експозициите във вземания или ус-
ловни вземания от институции се отнасят след-
ните експозиции:
1. експозиции към регионални правителст-
ва или местни органи, които не се третират като
експозиции към националното правителство по
смисъла на глава дванадесета, раздел I;
2. експозиции към предприятия от публич-
ния сектор, които се третират като експозиции
към институции по смисъла на глава дванаде-
сета, раздел I;
3. експозиции към международни банки за
развитие, на които не се приписва 0 % риско-
во тегло по смисъла на глава дванадесета,
раздел I.
(4) За да бъде класифицирана дадена експо-
зиция като експозиция на дребно по ал. 1, т. 4,
тя трябва да отговаря на следните условия:
1. експозицията е към физическо лице или
лица;
2. експозицията е към малко или средно
предприятие, като общият размер на задълже-
нието към инвестиционния посредник, вклю-
чително към предприятието майка и дъщерни-
те му дружества, в това число просрочените
експозиции на клиента или на групата свърза-
ни лица, с изключение на вземанията или ус-
ловните вземания, обезпечени с жилищно не-
движимо имущество, не превишава левовата
равностойност на 1 000 000 евро;
3. експозициите се третират, за целите на
управление на риска, по унифициран подход за
всички експозиции;
4. експозицията не се управлява на индиви-
дуална основа, подобно на експозициите към
търговски предприятия, и е част от портфейл
от експозиции със сходни характеристики, уп-
равлявани по сходен начин.
(5) Към експозициите във вземания, свърза-
ни с акции и дялови участия, се отнасят следни-
те експозиции:
1. експозициите, които нямат дългов харак-
тер, представляващи остатъчно подчинено взе-
мане срещу активите или приходите на емитента;
2. дългови експозиции, които според иконо-
мическата си същност са еквивалентни на екс-
позициите по т. 1.
(6) В рамките на класа експозиции за взема-
ния от търговски предприятия по ал. 1, т. 3
инвестиционният посредник обособява клас
експозиции “специализирано кредитиране”,
които отговарят на следните характеристики:
1. експозицията е към дружество, създадено
специално за финансиране и/или управление на
материални активи;
2. условията по договора предоставят на за-
емодателя значителни права за контрол над
активите и приходите, генерирани от тях;
3. основният източник на средства за изпла-
щане на задължението към инвестиционния
посредник са приходите, генерирани от финан-
сирания актив.
(7) Всяко вземане по заем, невключено в
класовете експозиции по ал. 1, т. 1, 2, 4, 5 и 6,
следва да бъде отнесено към класа експозиции
по ал. 1, т. 3.
(8) Методологията, използвана от инвести-
ционния посредник за класифициране на екс-
позициите в класовете по ал. 1, следва да бъде
прилагана адекватно и последователно за про-
дължителен период от време.
Чл. 114. (1) Стойността на рисковопретег-
лените експозиции за кредитен риск по класо-
ве, посочени в чл. 113, ал. 1, т. 1—5 и 7, се изчис-