Държавен вестник, бр. 71, 2003 г., стр. 44

С Т Р .  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  71
“в” на чл. 2, ал. 1, т. 4, като противоречаща на
нормативен акт от по-висок ранг, а именно чл. 3,
т. 3 и чл. 11, ал. 1, т. 2, буква “б” от Кодекса за
задължителното обществено осигуряване, и
като такава следва да се отмени.
Водим от горното и на основание чл. 23, ал. 1
от Закона за Върховния административен съд,
Върховният административен съд, петчленен
състав,
Р Е Ш И :
Отменя като незаконосъобразна разпоред-
бата на буква “в” от чл. 2, ал. 1, т. 4 от Инструк-
ция № 1 от 10.I.2002 г. на Надзорния съвет на
Националния осигурителен институт за услови-
ята и реда за разходване на средствата от бюдже-
та на държавното обществено осигуряване, оп-
ределени като парични помощи за профилакти-
ка и рехабилитация (обн., ДВ, бр. 13/2002 г.; изм.,
бр. 118/2002 г.).
Отхвърля жалбата в останалата част.
Решението не подлежи на обжалване и вли-
за в сила от деня на обнародването му в “Дър-
жавен вестник”.
Председател: Владислав Славов
46121
РЕШЕНИЕ № 8090
от 5 август 2003 г.
по административно дело № 2615 от 2003 г.
Върховният административен съд в състав:
председател: Светла Петкова, и членове: Ан-
дрей Икономов, Александър Еленков, Панайот
Генков, Надежда Джелепова, при участието на
секретар-протоколиста Нина Спасова разгледа
административно дело № 2615 по описа на Вър-
ховния административен съд—петчленен със-
тав, за 2003 г., докладвано от съдията Алексан-
дър Еленков.
Производството е по реда на чл. 23 от Зако-
на за Върховния административен съд (ЗВАС).
Образувано е по жалба на Застрахователно
акционерно дружество “Алианц България Жи-
вот”, София, срещу Указания № 21 от
29.XI.2002 г., приети със заповед № 145 от съ-
щата дата на директора на Агенцията за застра-
хователен надзор.
Основният довод в жалбата е, че с оспорени-
те указания директорът на Агенцията за заст-
рахователен надзор налага забрани и ограниче-
ния в дейността на застрахователните агенти,
за което не е овластен от закона, т. е. при пре-
вратно упражняване на власт.
Процесуалните представители на ответника
по жалбата са изложили писмено становище за
неоснователност на същата.
Върховният административен съд, петчле-
нен състав, като прецени доводите на страните
и доказателствата по делото, счита жалбата за
процесуално допустима и основателна по съ-
щество поради следните съображения:
I. По допустимостта на жалбата:
Според чл. 22, ал. 1, т. 16 и 18 от Закона за
застраховането (в редакцията на тази правна
норма до отмяната є с § 9, ал. 1, т. 3 от преход-
ните и заключителните разпоредби на Закона
за комисията за финансов надзор—ДВ, бр. 8 от
2003 г.) Агенцията за застрахователен надзор
издава указания и заповеди по прилагането на
този закон и свързаните с него нормативни
актове и контролира цялостната дейност на
застрахователите и застрахователните броке-
ри, включително и спазване доброволността на
застраховането (установена с нормата на чл. 3,
ал. 1 от Закона за застраховането). Въпросът
кое длъжностно лице или административен
орган от тази агенция е овластено с това право-
мощие е уреден с нормата на чл. 5, ал. 1, т. 5 от
Правилника за устройството и дейността на
Агенцията за застрахователен надзор, приет с
ПМС № 10 от 2002 г. (ДВ, бр. 9 от 2002 г.), спо-
ред която директорът на Агенцията за застра-
хователен надзор издава заповеди и указания,
свързани с осъществяването на дейността на
агенцията. В изпълнение на тези свои правомо-
щия директорът на Агенцията за застраховате-
лен надзор е издал заповед № 145 от 29.XI.2002 г.
със следното съдържание:
“1. Утвърждавам Указания № 21 от
29.XI.2002 г., с които се забранява използване-
то на пирамидална схема за продажба на заст-
рахователни продукти от застрахователи, заст-
рахователни брокери и агенти.
2. Заповедта да се сведе до знанието на всич-
ки застрахователи, застрахователни брокери и
агенти за сведение и изпълнение.”
В утвърдените с тази заповед указания освен
посочената забрана е направено определение на
понятието “пирамидална схема за продажба” и
са дадени допълнителни указания в три точки,
очевидно за обезпечаване на нейното изпълне-
ние. В указанията е посочено, че се издават на
основание чл. 22, ал. 1, т. 16 и 18 във връзка с
чл. 42а, 43д, чл. 44, ал. 1 и чл. 45 от Закона за
застраховането (ЗЗ). От така формулираното
правно основание за издаването на обжалвани-
те указания е видно, че те са по прилагането на
чл. 42а, 43д, чл. 44, ал. 1 и чл. 45 ЗЗ.
Указанията по прилагането на един закон
(дори и само на една правна норма) по своята
същност представляват наставление как да се
постъпва в случаите, регламентирани с този
закон (или с отделната правна норма).
Обжалваните Указания № 21 от 29.XI.2002 г.
обаче започват така: “Забранявам използване-
то на пирамидална схема за продажба на заст-
рахователни продукти от застрахователи, заст-
рахователни брокери и агенти”. Следват дефи-
ниция на понятието “пирамидална схема” и още
три разпоредби, имащи характер на императив-
ни правила за поведение.
От изложените дотук данни е видно, че от
формална страна Указания № 21 от 29.XI.2002 г.,
утвърдени със заповед № 145 от същата дата на