Държавен вестник, бр. 26, 2005 г., стр. 57

Б Р О Й  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  57
чл. 31, ал. 4 ЗНЗ, а не определянето на самите
критерии, чиято регламентация се съдържа в
чл. 24, ал. 4, изр. 2 ППЗНЗ.
По т. 4. Разпоредбата на чл. 50, ал. 3, т. 4
ППЗНЗ в частта є “ ... и по критерии, утвърдени
от министъра на труда и социалната полити-
ка”, не е незаконосъобразна. Действително в
чл. 17, ал. 3 ЗНЗ е посочено, че условията и ре-
дът за предоставяне на услугите по ал. 1 и 2 се
определят с правилника за прилагане на зако-
на. Съгласно чл. 50, ал. 3, т. 4 ППЗНЗ обаче
подборът на работодателите се извършва по
критерии, утвърдени от министъра на труда и
социалната политика, при условията на ал. 1. В
чл. 50, ал. 1 ППЗНЗ подробно са регламентира-
ни условията, при които работодателите могат
да кандидатстват за ползване на насърчителни
мерки за заетост. Ето защо този текст е приет
в съответствие с разпоредбата на чл. 17, ал. 3
ЗНЗ и изцяло е съобразен с нея.
По т. 5. В чл. 58, ал. 2 ППЗНЗ е предвиде-
но, че обучението на лицата по програмите и
мерките за насърчаване на заетостта, регла-
ментирани в глава шеста, раздел II от ЗНЗ, се
извършва при условията и по реда на правил-
ника, както и по реда на съответната програ-
ма. Този текст в частта му “ ... както и по реда
на съответната програма” по никакъв начин
не противоречи на разпоредбите на чл. 17,
ал. 3, във връзка с чл. 17, ал. 1, т. 5 и ал. 2, т. 6
ЗНЗ. С него не се уреждат никакви обществе-
ни отношения извън предоставената на МС
със ЗНЗ компетентност. Естествено е самото
обучение да се извършва и по реда на утвър-
дената от министъра на труда и социалната
политика въз основа на закона програма, тъй
като това е и конкретното предназначение на
тази програма—фактически да предвиди реда,
по който да се осъществи предвиденото в нея
обучение.
По т. 6. В жалбата се твърди, че чл. 60
ППЗНЗ в частта му “ ... и по методика, утвър-
дена от министъра на труда и социалната по-
литика”, е в противоречие с чл. 62, ал. 2 ЗНЗ,
тъй като е нарушен принципът в администра-
тивното право, по силата на който органът, на
когото са делегирани правомощия, не може да
ги предоставя другиму. В чл. 62, ал. 2 ЗНЗ е
предвидено обучение за придобиване на про-
фесионална квалификация и мотивационно
обучение на възрастни да се осъществява от
центровете за професионално обучение, лицен-
зирани в съответствие с действащата норма-
тивна уредба, при условия и по ред, определе-
ни с правилника за прилагане на ЗНЗ. Съгласно
чл. 60 ППЗНЗ Агенцията по заетостта и/или
нейните поделения провеждат избор на обу-
чаваща институция по реда на Закона за об-
ществените поръчки, като оценката на пода-
дените предложения се извършва по крите-
рия за икономически най-изгодното предло-
жение и по методика, утвърдена от министъра
на труда и социалната политика. Действител-
но в чл. 62, ал. 2 ЗНЗ се посочва “ ... при усло-
вия и по ред, определени с правилника за при-
лагане на този закон”, а в чл. 60 ППЗНЗ “ ... по
методика, утвърдена от министъра на труда и
социалната политика”, които текстове влизат
в противоречие. Жалбоподателят обаче не
прави едно важно разграничение. Член 62 ЗНЗ
систематически се намира в раздела “Обуче-
ние за придобиване на професионална квали-
фикация от възрастни” и обучението се осъ-
ществява от Министерството на труда и соци-
алната политика съвместно с Министерството
на образованието и науката. Съгласно чл. 60
ЗНЗ дейностите, свързани с това обучение, се
осъществяват както от тези институции, така
и от Агенцията по заетостта, Националната
агенция за професионално образование и обу-
чение, центровете за професионално обучение
и други институции, посочени в закон или в
акт на Министерския съвет. Следователно за-
конът прави разграничение в режимите на
обучение, осъществявано от Агенцията по за-
етостта и от лицензираните центрове за про-
фесионално обучение. Член 62, ал. 2 регламен-
тира обучението, осъществявано от тези ли-
цензирани центрове за професионално обуче-
ние, и посочвайки, че условията и редът за осъ-
ществяването му се определя в ППЗНЗ, зако-
нодателят визира регламентация на критери-
ите и процедурата в правилника именно до-
сежно обучението, извършвано от тези цент-
рове. Разпоредбата на чл. 60 ППЗНЗ система-
тически се намира в раздела “Обучение за
придобиване на професионална квалификация,
организирано от Агенцията по заетостта” и
визира друг вид обучение—такова, организи-
рано и осъществявано от Агенцията по заетост-
та, което се подчинява на друг режим, разли-
чен от този, отнасящ се до лицензираните цен-
трове за професионално обучение. Следовател-
но разпоредбите на чл. 62, ал. 2 ЗНЗ и чл. 60
ППЗНЗ регламентират различни дейности и
между тях не съществува противоречие, как-
вото се сочи в жалбата.
Предвид изложеното, Върховният админис-
тративен съд намира, че следва да бъдат отме-
нени като незаконосъобразни чл. 16, ал. 3, т. 1
и 2 ППЗНЗ, а в останалата част жалбата да се
отхвърли.
По изложените съображения, Върховният
административен съд, петчленен състав,
Р Е Ш И :
Отменя като незаконосъобразни чл. 16, ал. 3,
т. 1 и 2 ППЗНЗ.
Отхвърля жалбата в останалата є част.
Решението в частта, с която са отменени
чл. 16, ал. 3, т. 1 и 2 ППЗНЗ, влиза в сила в деня
на обнародването му в “Държавен вестник”.
Председател: К. Пенчев
11974