Държавен вестник, бр. 97, 2015 г., стр. 36

СТР.  36	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  97
печалбите, доколкото се квалифицират така по 
законодателството на договарящата държава, 
от която произхожда доходът. 
5. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат, 
ако действителният притежател на дивиденти­
те, който е местно лице на едната договаряща 
държава, извършва стопанска дейност в другата 
договаряща държава, на която дружеството, 
изплащащо дивидентите, е местно лице, чрез 
място на стопанска дейност, разположено там, 
и участието, във връзка с което се изплащат 
дивидентите, е действително свързано с такова 
място на стопанска дейност. В такъв случай 
се прилагат разпоредбите на чл. 7.
6. Когато дружество, което е местно лице 
на едната договаряща държава, получава 
печалби или доходи от другата договаряща 
държава, тази друга държава не може да 
налага никакъв данък върху дивидентите, 
платени от дружеството, освен доколкото та­
кива дивиденти са платени на местно лице на 
тази друга държава или доколкото участието, 
във връзка с което са платени дивидентите, е 
действително свързано с място на стопанска 
дейност, намиращо се в тази друга държава, 
нито да облага неразпределените печалби на 
дружеството с данък върху неразпределените 
печалби, дори ако изплатените дивиденти или 
неразпределените печалби се състоят изцяло 
или частично от печалби или доходи, произ­
хождащи в тази друга държава. 
7. Разпоредбите на този член не се при­
лагат, ако основната цел или една от основ­
ните цели на всяко лице, заинтересовано от 
издаването или прехвърлянето на акциите 
или други права, по отношение на които се 
изплащат дивиденти, е облагодетелстване от 
този член посредством такова издаване или 
прехвърляне.
Член 11
Лихви
1. Лихвите, произхождащи от едната до­
говаряща държава и платени на местно лице 
на другата договаряща държава, могат да се 
облагат с данък в тази друга държава.
2. Въпреки това тези лихви могат също 
да се облагат с данък и в договарящата 
държава, в която възникват, и съобразно за­
конодателството на тази държава, но когато 
действителният притежател на лихвите е 
местно лице на другата договаряща държава, 
така наложеният данък няма да надвишава 5 
процента от брутната сума на лихвите. 
3. Независимо от разпоредбите на ал. 2 
на този член всички лихви, посочени в ал. 1 
на този член, се облагат с данък само в до­
говарящата държава, на която получателят 
е местно лице, ако получателят е действи­
телният притежател на лихвите и ако тези 
лихви са платени:
	
а)	 на правителството на едната договаряща 
държава, нейно политическо подразде­
ление или орган на местна власт или на 
Централната банка на едната договаряща 
държава или на всяка институция, която 
се притежава изцяло от правителството 
на едната договаряща държава;
	
б)	по заем от всякакъв вид, който е пре­
доставен, обезпечен или гарантиран от 
правителствена институция за целите 
на насърчаване на износа;
	
в)	 във връзка с продажбата на кредит на 
всяко промишлено, търговско или на­
учно оборудване; 
	
г)	 по всеки заем от какъвто и да е вид, 
предоставен от банка.
4. Терминът „лихви“, използван в този 
член, означава доходи от вземания за дълг 
от всякакъв вид независимо от това дали са 
обезпечени, или не с ипотека и носещи или не 
правото на участие в печалбите на длъжника, 
и по-специално доходи от държавни ценни 
книжа и доходи от бонове или облигации, 
включително от премии и бонуси, свързани с 
такива ценни книжа, бонове или облигации. 
Санкции за закъснели плащания не се считат 
за лихви за целите на този член.
5. Разпоредбите на ал. 1, 2 и 3 не се прилагат, 
ако действителният притежател на лихвите, 
който е местно лице на едната договаряща 
държава, извършва стопанска дейност в дру­
гата договаряща държава, от която произхож­
дат лихвите, посредством намиращо се там 
място на стопанска дейност и вземането за 
дълг, във връзка с което се плащат лихвите, 
е действително свързано с такова място на 
стопанска дейност. В такъв случай се прилагат 
разпоредбите на чл. 7. 
6. Лихвите се считат за възникнали в едната 
договаряща държава, когато платецът на лих­
вите е местно лице на тази държава. Когато 
обаче платецът на лихвите независимо дали 
е местно лице на едната договаряща държава, 
или не, притежава в едната договаряща дър­
жава място на стопанска дейност, във връзка 
с което е възникнал дългът, който поражда 
плащането на лихвите и такива лихви са за 
сметка на такова място на стопанска дейност, 
ще се счита, че такива лихви произхождат 
от държавата, в която се намира мястото на 
стопанска дейност. 
7. Когато поради особените взаимоотноше­
ния между платеца и действителния прите­
жател или между тях двамата и някое друго 
лице сумата на лихвите, като се има предвид 
вземането за дълг, за което се изплащат, 
надвишава сумата, която би била договорена 
между платеца и действителния притежател 
при липсата на тези взаимоотношения, раз­
поредбите на този член се прилагат само по 
отношение на последната спомената сума. 
В такъв случай надвишаващата сума остава