Държавен вестник, бр. 62, 2015 г., стр. 104

СТР.  104	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  62
1. клонът в Република България вече не 
отговаря или има вероятност да не отговори 
на условията за издаване на лиценз на ин-
ституция със седалище в трета държава за 
извършване на банкова дейност, съответно 
на дейност като инвестиционен посредник 
чрез клон, и на условията за осъществяване 
на дейност, както и че няма вероятност в 
разумен срок действие в рамките на частния 
сектор, надзорни действия или действие на 
орган от съответната трета държава да осигури 
спазване на изискванията или да предотврати 
изпадането на институцията в невъзможност 
да изпълнява задълженията си;
2. по преценка на органа за преструктурира-
не по чл. 2, съответно по чл. 3, институцията 
от третата държава не може или не желае, 
или има вероятност да не може да изплати 
на падежа задълженията си към кредитори 
от Република България или от друга държава 
членка, или задълженията, които са поети 
от или осчетоводени в баланса на клона или 
администрирани от него, и в разумен срок 
не е започната или няма да бъде започната 
процедура за преструктуриране на институ-
цията или производство по несъстоятелност 
в съответствие със законодателството на 
третата държава;
3. съответният орган на третата държава е 
започнал процедура за преструктуриране по 
отношение на институцията от третата държава 
или е уведомил органа за преструктуриране 
по чл. 2, съответно по чл. 3, за намерението 
си да започне такава процедура.
(3) При предприемане от съответния ор-
ган за преструктуриране по чл. 2, ал. 1 или 
по чл. 3, ал. 1 на самостоятелно действие по 
преструктуриране по отношение на клон в 
Република България се вземат предвид целите 
на преструктурирането, като се спазват:
1. принципите, предвидени в чл. 53;
2. приложимите изисквания, свързани с 
използването на инструментите за преструк-
туриране.
Сътрудничество с органите на трета държава
Чл. 132. (1) Когато има сключени от ЕБО 
рамкови споразумения за сътрудничество със 
съответни органи на трета държава, БНБ и 
Комисията може също да сключват с тях 
необвързващи споразумения за сътрудничест-
во, когато е целесъобразно, в съответствие с 
рамковите споразумения.
(2) Необвързващите споразумения за сътруд-
ничество по ал. 1 могат да уреждат следните 
въпроси:
1. обмена на информация, необходима за 
подготвянето и поддържането на плановете 
за преструктуриране;
2. консултациите и сътрудничеството при 
разработване на плановете за преструктурира-
не, включително принципите за упражняване 
на правомощията съгласно чл. 129 и 131 и 
подобни правомощия съгласно законодател-
ството на съответните трети държави;
3. обмена на информация, необходима за 
прилагане на инструментите за преструкту-
риране и за упражняване на правомощията 
за преструктуриране и подобни правомощия 
съгласно законодателството на съответните 
трети държави;
4. ранното предупреждение на страните по 
споразумението или консултация с тях преди 
предприемането на съществено действие съ-
гласно този закон или законодателството на 
съответната трета държава, когато се засяга 
институцията или групата, за които се отнася 
споразумението;
5. координацията на връзките с обществе-
ността при съвместни действия по преструк-
туриране;
6. процедурите и договореностите за обмен 
на информация и сътрудничество съгласно 
т. 1 – 5, включително, когато е целесъобразно, 
посредством създаването и работата на групи 
за управление на кризи.
(3) Българската народна банка и Комисията 
уведомяват ЕБО за всяко споразумение за съ-
трудничество, сключено в съответствие с ал. 1.
Обмен на поверителна информация
Чл. 133. (1) Българската народна банка, 
Комисията и Министерството на финансите 
предоставят информация, която представлява 
професионална тайна по чл. 116, на съответ-
ните органи за преструктуриране, компетент-
ните органи и компетентните министерства 
от трети държави, ако:
1. тези органи имат задължения за запазване 
поверителност на информацията, еквивалентни 
на изискванията на чл. 116 и съответстващи 
на правото на Европейския съюз и Република 
България за защита на личните данни;
2. информацията е необходима на съответ-
ните органи на трети държави единствено за 
изпълнението на възложените им съгласно 
националното законодателство функции за 
преструктуриране, които са сравними с въз-
ложените им по този закон.
(2) Информация, произхождаща от друга 
държава членка, която представлява профе-
сионална тайна, може да се предоставя на 
съответните органи на трети държави само със 
съгласието на органите на държавата членка 
и за целите, за които е дадено съгласието.
(3) При предоставяне на друга държава 
членка на информация, която представлява 
професионална тайна, БНБ, Комисията и Ми-
нистерството на финансите могат да посочат, 
че информацията може да бъде оповестена 
само след изрично съгласие на БНБ, съот-
ветно на Комисията или Министерството на 
финансите, и да определят целите, за които 
дават съгласие.