Държавен вестник, бр. 93, 2021 г., стр. 27

БРОЙ  93	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  27  
да са налице към момента, в който указът на 
президента е издаден или влиза в сила, ако 
има изрично посочен срок. Приема, че при 
обвързаност на конституционната юрисдикция 
с отправеното искане за произнасяне относно 
визирания акт на основание чл. 149, ал. 1, т. 2 
от Конституцията тя не може нито да тълку-
ва, нито да интерпретира конституционната 
норма на чл. 65, ал. 1, към която препраща 
чл. 110 от Основния закон, и следва при из-
вършване на преценката си по настоящото 
дело да изследва постъпилите документи и да 
установи дали лицето е било само български 
гражданин. 
Конституционният съд, като обсъди до-
водите в искането на 55-имата народни 
представители от 46-ото Народно събрание, 
постъпилите и приети по делото писмени 
доказателства, писмени становища и правни 
мнения, както и относимата правна уредба, 
за да се произнесе, взе предвид следното:
По допустимостта на искането:
Съдът намира, че преди да пристъпи към 
преценка по същество на основателността на 
искането, следва да обсъди неговата допусти-
мост, още повече, че този въпрос се поставя 
в становището на президента на Република 
България. 
С Указ № 129 от 10.05.2021 г. (ДВ, бр. 39 от 
12.05.2021 г.) на президента е назначено ново, 
служебно правителство, в което Кирил Петков 
Петков е определен за министър на икономи-
ката. Правомощията на това правителство са 
прекратени с Указ № 244 от 14.09.2021 г. (ДВ, 
бр. 77 от 16.09.2021 г.), с който е назначено 
ново служебно правителство. След постано-
вяването на този указ Кирил Петков Петков 
вече не е министър в служебно правителство, 
което поставя въпроса дали продължаването 
на производството е допустимо поради евен-
туално отпадане предмета на делото. 
Искането на петдесет и пет народни пред-
ставители от 46-ото Народно събрание за 
установяване на противоконституционност 
на Указ № 129 от 10.05.2021 г. на президента 
в посочената му по-горе част е отправено 
до Конституционния съд на 16.08.2021 г. от 
субект с право да сезира конституционната 
юрисдикция по чл. 150, ал. 1 от Конституция­
та. Указът, частично оспорван пред съда по 
настоящото дело, е действащ към 16.08.2021 г. 
и към момента на допускане за разглеждане 
на конституционното дело с определение от  
9 септември 2021 г. е произвеждал правно 
действие – служебното правителство е из-
пълнявало правомощията си. Понастоящем 
назначеното с Указ № 129 от 10.05.2021 г. 
служебно правителство е с прекратен мандат, 
тъй като с друг последващ указ на президен-
та на Република България е назначено ново, 
действащо към настоящия момент служебно 
правителство, в което Кирил Петков Петков 
не е служебен министър.
Правният спор, с който Конституцион-
ният съд е сезиран, е за установяване на 
частична противоконституционност на указ 
на президента на Република България за 
назначаване на служебно правителство, кой-
то по правната си природа е ненормативен 
акт. Ненормативните юридически актове са 
резултат от дейността на Народното събра-
ние или президента, на конституционните 
органи, издаващи/приемащи актовете по 
чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията по по-
вод прилагане на конституционни норми, и 
подлежат на контрол за конституционосъ-
образност. В Решение № 3 от 28.04.2020 г. 
по к. д. № 5/2019 г. Конституционният съд 
посочва, че „при контрола за конститу-
ционност на ненормативни правни актове 
върховенството на Конституцията може да 
се гарантира, ако обявената противокон-
ституционност има действие от момента 
на тяхното приемане или издаване“. С това 
тълкувателно решение по к. д. № 5/2019 г. 
съдът обоснова, че правните последици от 
обявяването на противоконституционност 
на ненормативен акт настъпват не занапред, 
каквото e общото правило, а от момента на 
постановяването на атакувания акт, и про-
мени съществено практиката си. Ето защо 
всички позовавания на практика на съда, 
относима към последиците от установена 
противоконституционност на ненормативни 
актове, постановени преди влизането в сила 
на Решение № 3/2020 г., следва да се приемат 
за неотносими към предмета на настоящия 
спор. Противното разбиране би означавало, 
че в разглежданата хипотеза това най-ново 
решение на Конституционния съд е лишено от 
правни последици и не е годно да гарантира 
върховенството на Конституцията. 
Преценката на съда в настоящия случай 
включва и заключение дали съответният не-
нормативен акт е довел до промяна в правния 
ред, като по тази въпрос не би могло да има 
съмнение, че в периода, през който Кирил 
Петков Петков е действал като служебен 
министър на икономиката, е участвал в 
работата на Министерския съвет, както и е 
постановявал министерски актове в периода 
12.05.2021 г. – 16.09.2021 г., т. е. издавал е ре-
дица актове с правно значение – правилници, 
наредби, инструкции и заповеди, предвид 
разпоредбата на чл. 115 от Конституцията. 
Актовете са юридическата форма, в която 
държавните органи упражняват своите пра-
вомощия, а предназначението на контрола 
за конституционност в производството пред 
Конституционния съд е да гарантира върхо-