Държавен вестник, бр. 91, 2002 г., стр. 81

Б Р О Й  91
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  81
5.2. Тънкослойна хроматография
5.2.1. Хроматографската вана (4.2) се насища с n-
пентан (3.4), както следва: стената на ваната, съседна
на задното отделение, се облицова с хроматографска
хартия (4.3), така че долният край на хартията да влиза
в това отделение. В задното отделение се наливат
25 cm3 (ml) n-пентан (3.4), като последният се сипва по
откритата повърхност на облицоващата хроматограф-
ска хартия. Веднага се поставя капакът и ваната се оставя
да престои 15 min.
5.2.2. На подходящи точки на стартовата линия на
хроматографската плака (3.7) се нанасят 10 µl от раз-
твора на пробата (5.1) и 10 µl от стандартния разтвор на
бензилов алкохол (3.6). Оставя се да изсъхне.
5.2.3. В предното отделение на ваната с пипета се пос-
тавят 10 cm3 (ml) диетилов етер (3.5) и веднага след това в
същото отделение се поставя плаката. Бързо се поставя
капакът и хроматограмата се развива до разстояние 15 сm
от стартовата линия. Плаката се изважда от хроматограф-
ската вана и се суши при стайна температура.
5.2.4. Плаката (5.2.3) се разглежда под ултравиоле-
това светлина и се отбелязват местата на виолетовите
петна. Плаката се напръсква с проявяващ реактив (3.8)
и след това се нагрява в продължение на 15 min при
120 °С. Бензиловият алкохол се появява като тъмно-
синьо петно.
5.2.5. Изчислява се получената Rf-стойност за стан-
дартния разтвор на бензилов алкохол. Тъмносиньо пет-
но със същата Rf-стойност, получено от разтвора на
пробата, показва присъствие на бензилов алкохол.
Откриваем минимум—0,1 µg бензилов алкохол.
Б. Определяне
1. Област на приложение
Този метод се отнася за определянето на бензилов
алкохол в козметични продукти.
2. Дефиниция
Количеството на бензиловия алкохол, определено
по този метод, се изразява в  % (М/М).
3. Принцип
Пробата се екстрахира с метанол и количеството на
бензиловия алкохол в екстракта се определя чрез висо-
коефективна течна хроматография (ВЕТХ).
4. Реактиви
Всички реактиви трябва да са с квалификация “за
ВЕТХ”, а водата—бидестилирана.
4.1. Метанол.
4.2. 4-етоксифенол.
4.3. Бензилов алкохол.
4.4. Подвижна фаза: метанол (4.1)/вода = 45 : 55 (V/V).
4.5. Основен разтвор на бензилов алкохол: в мери-
телна колба 100 cm3 (ml) се претеглят около 0,1g бензи-
лов алкохол (4.3) с точност 0,001 g. Долива се до марка-
та с метанол (4.1) и се разбърква.
4.6. Основен разтвор на вътрешен стандарт: в мери-
телна колба 100 cm3 (ml) се претеглят около 0,1 g 4-
етоксифенол (4.2) с точност 0,001 g. Долива се до мар-
ката с метанол (4.1) и се разбърква.
4.7. Стандартни разтвори: в серия от мерителни
колби от 25 cm3 (ml) се поставят съответни количества
от основния разтвор на бензилов алкохол (4.5) и от
основния разтвор на вътрешен стандарт (4.6) съгласно
таблицата, дадена по-долу. Доливат се до марката с
метанол (4.1) и разтворите се разбъркват.
Тези стойности са дадени за информация и съответ-
стват на концентрациите на стандартните разтвори,
приготвени с използване на разтвори на бензилов алко-
хол (4.5) и на 4-етоксифенол (4.6), които съдържат съ-
ответно точно 0,1 % (M/V) бензилов алкохол и 0,1 %
(M/V) 4-етоксифенол.
Стан-
Концентрация
Концентрация
дартен
на бензилов
на 4-етоксифенол
разтвор
алкохол
добавени
добавени
cm3 (ml)
µg/cm3 (ml) cm3 (ml)
µg/cm3 (ml)
(4.5)
(4.6)
I
0,5
20
2,0
80
II
1,0
40
2,0
80
III
2,0
80
2,0
80
IV
3,0
120
2,0
80
V
5,0
200
2,0
80
5. Апаратура
5.1. Стандартно лабораторно оборудване.
5.2. Течен хроматограф (ВЕТХ) с УВ детектор с
променлива дължина на вълната и 10 µl дозаторна
капиляра.
5.3. Аналитична колона: 250 mm Ч 4,6 mm, от неръж-
даема стомана, с пълнеж Spherisorb ODS 5 µm или ек-
вивалентен.
5.4. Водна баня.
5.5. Ултразвукова вана.
5.6. Центрофуга.
5.7. Центрофужни епруветки с обем 15 сm3 (ml).
6. Процедура
6.1. Приготвяне на пробата
6.1.1. В центрофужна епруветка (5.7) се претегля
около 0,1 g (М) с точност 0,001 g от пробата и се приба-
вят 5 cm3 (ml) метанол (4.1).
6.1.2. Загрява се 10 min на водна баня (5.4) при тем-
пература 50 °С, след което епруветката се поставя в ул-
тразвукова вана (5.5), където престоява до пълно дис-
пергиране на пробата.
6.1.3. Охлажда се и след това се центрофугира при
3500 rрm в продължение на 5 min.
6.1.4. Бистрата течност се прехвърля в мерителна
колба от 25 cm3 (ml).
6.1.5. Пробата се екстрахира повторно с 5 cm3 (ml)
метанол (4.1). Екстрактите се обединяват в мерителна-
та колба от 25 cm3 (ml).
6.1.6. В мерителната колба 25 cm3 (ml) се прибавят
с пипета 2,0 cm3 (ml) от основния разтвор на вътрешен
стандарт (4.6). Долива се до марката с метанол (4.1) и
се разбърква. Този разтвор се използва за определяне-
то, описано в 6.4.
6.2. Хроматографиране
6.2.1. Течният хроматограф (5.2) се настройва по
обичайния начин. Потокът на подвижната фаза се наг-
ласява на 2,0 cm3 (ml)/min.
6.2.2. Дължината на вълната на УВ детектора се
нагласява на 210 nm.
6.3. Стандартна крива
6.3.1. Дозират се по 10 µl от всеки от стандартните
разтвори на бензилов алкохол (4.7) и се измерват пло-
щите на пиковете на бензиловия алкохол и на 4-етокси-
фенола.
6.3.2. За всеки от стандартните разтвори на бензилов
алкохол (4.7) се изчислява отношението на площта на
пика на бензиловия алкохол към този на 4-етоксифено-
ла. Построява се стандартна крива, като тези отношения
се нанасят по ординатата, а съответните концентрации
на бензилов алкохол в µg/сm3 (ml)—по абсцисата.
6.4. Определяне
6.4.1. Инжектират се 10 µl от разтвора на пробата
(6.1.6) и се измерват площите на пиковете на бензило-
вия алкохол и на 4-етоксифенола. Изчислява се отно-
шението между площите на пиковете на бензиловия
алкохол и на 4-етоксифенола. Тази процедура се повта-
ря с нови 10 µl порции от разтвора на пробата, докато се
получат стабилни резултати.