Държавен вестник, бр. 19, 2011 г., стр. 84

СТР.  84	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  19
и отбрана на ЕС. Те са гарант за суверенитета, 
независимостта и териториалната цялост на 
страната.
145. Въоръжените сили и институциите, 
осигуряващи отбранителни способности, съ­
средоточават усилията си за:
Ø отбрана на страната;
Ø развиване, поддържане и предоставяне 
на необходимите военни и други способности 
за колективната отбрана на НАТО и общата 
политика за сигурност и отбрана на ЕС;
Ø участие в мисии и операции за укрепване 
на международния ред и сигурност;
Ø изграждане на нова система на органи­
зация, подготовка и използване на доброволен 
резерв на въоръжените сили за тяхното доком­
плектоване;
Ø поддържане и предоставяне на способно­
сти, както и формиране на териториален резерв 
за мирно време в подчинение на областни 
управители и кметове на общини за подкрепа 
на населението и защита на националната 
критична инфраструктура при предотвратяване 
и ликвидиране на последствията от бедствия 
и аварии;
Ø създаване на система за доброволна военна 
подготовка на български граждани за защита 
на Отечеството. 
146. Националната отбранителна стратегия 
определя целите, функциите, задачите, изграж­
дането, развитието и използването на въоръ­
жените сили и отбранителните способности. 
Развитието на отбранителните способности се 
анализира и оценява чрез провеждането на 
периодични прегледи на отбраната или струк­
турите на силите, реализира се с изпълнението 
на планове за развитие на въоръжените сили и 
се отразява ежегодно в доклад за състоянието 
на отбраната и въоръжените сили. 
147. Приоритет на отбранителната политика 
е развитие на модерна отбранителна институция, 
основана на интегрирана система за ефективно 
управление на отбраната под граждански и пар­
ламентарен контрол. Това изисква прилагане на:
Ø съвременен отбранителен мениджмънт, 
основан на ефективното използване на фи­
нансовия ресурс, осигуряващ връзката между 
дългосрочното планиране и постигането на 
зададените резултати, в съответствие с прин­
ципите на отчетност и прозрачност;
Ø планиране, основаващо се на способности 
и вероятни сценарии за тяхното използване;
Ø технологично превъоръжаване на сис­
темата за отбрана и на въоръжените сили с 
прилагане на опита от участието в мисии и 
операции, постиженията и резултатите от из­
следванията в областта на отбраната;
Ø подготовка и обучение на хората в отбра­
ната в съответствие със съвременните съюзни 
стандарти;
Ø увеличаване на участието ни в структури, 
програми и проекти съвместно с нашите съ­
юзници и партньори в рамките на агенциите 
на НАТО, Европейската агенция по отбраната 
и реализация на програмата на ЕС за изслед­
вания по сигурността и иновации; създаване 
на максимални възможности за включване на 
националната отбранителна технологична и 
индустриална база и изследователски/инова­
ционни способности;
Ø актуализиране на концепции и доктрини 
за развитието и използването на военните и 
гражданските компоненти на системата за 
отбрана.
V. Система за национална сигурност
V.1. Основни насоки за действие на системата 
за национална сигурност
148. Системата има за цел да поддържа в 
оптимално състояние националната сигурност, 
да повишава управляемостта на държавните 
органи при активно включване на граждани­
те и техните организации и да функционира 
ефективно за реализиране на тази стратегия. 
Сигурността на гражданина е основен критерий 
за нейната ефективност. 
149. Целите на стратегията могат да бъдат 
постигнати само при наличие на нормативно 
регламентиран и институционално организиран 
процес на диалог, консултиране и взаимодейст­
вие между законодателната, изпълнителната и 
съдебната власт, Президента на републиката и 
гражданите и техните организации.
150. Законите и подзаконовите нормативни 
актове в областта на националната сигурност 
се разработват съобразно динамиката на об­
ществените отношения и в съответствие с 
принципите и насоките, посочени в стратегията. 
Нормативната уредба се изгражда за постига­
не на единно правно пространство в сферата 
на националната сигурност, при което не се 
допуска възникване на противоречия между 
правни норми, институционални и функцио­
нални структури и механизми.
151. Гражданите и техните организации са 
потребители на системата за национална сигур­
ност и същевременно участват активно според 
своите възможности в нейното функциониране. 
Държавата осигурява възможната прозрачност 
на системата към гражданите и съдейства за 
развитието на капацитета на гражданското об­
щество за осъществяване на дейности в интерес 
на националната сигурност.
152. Формирането на държавната полити­
ка за национална сигурност е отговорност на 
Народното събрание, Министерския съвет и 
Президента на републиката.
153. Народното събрание в областта на на­
ционалната сигурност приема закони, Стратегия 
за национална сигурност, доктрини и други 
документи от своята компетентност, с които 
задава параметрите на политиката за нацио­
нална сигурност. То оценява нейното състояние 
и изпълнението на задълженията от страна на 
държавните институции. Дава препоръки към