Държавен вестник, бр. 90, 2014 г., стр. 74

СТР.  74	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  90
ВЪРХОВЕН  
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 10993 
от 19 юли 2013 г.
по административно дело № 3327 от 2012 г.
Върховният административен съд в състав: 
председател: Фани Найденова, и членове: 
Светлозара Анчева и Искра Александрова, с 
участието на съдебния секретар Жозефина Ми-
шева разгледа административно дело № 3327 
по описа за 2012 г. на Върховния администра-
тивен съд – първо отделение, докладвано от 
съдията Искра Александрова.
Производството е по реда на чл. 185 и сл. от 
Административнопроцесуалния кодекс (АПК).
Образувано е по жалба на „София-
газ“ – ЕАД, срещу чл. 6, т. 2 от Тарифата 
за таксите, които се събират от Държавната 
комисия за енергийно регулиране по Закона 
за енергетиката, приета с ПМС № 266 от 
4.10.2004 г. (наричана за краткост по-долу 
„тарифата“). Твърденията са за противоречие 
на оспорената разпоредба с разпоредби от 
по-висока степен, несъответствие с целта на 
закона, както и за нарушение на администра-
тивнопроизводствените правила при приемане 
на наредбата. Конкретните оплаквания се 
свеждат до следното:
– Оспорената разпоредба не съответства 
на регламентацията в чл. 2, ал. 2 от Закона 
за държавните такси, който изисква простите 
държавни такси, каквато е таксата за закупу-
ване на конкурсна документация по чл. 6, т. 2 
от тарифата, да се определят в съответствие 
с необходимите материално-технически и 
административни разходи по предоставяне на 
услугата. Твърдението на жалбоподателя е, че 
определеният размер на таксата по чл. 6, т. 2 
от тарифата надвишава чувствително разходите 
по отпечатване, размножаване и предоста-
вяне на документи за участие в конкурс по 
Закона за енергетиката (ЗЕ), респективно 
не е формиран на база точни калкулации, 
свързани с необходимите разходи за тази 
дейност. Жалбоподателят черпи аргументи 
в подкрепа на тезата си и от чл. 28, ал. 4 от 
Закона за обществените поръчки и чл. 27 от 
Регламент № 882/2004 г.
– Размерът и начинът на формиране на 
таксата при така формулираната разпоредба 
има по-скоро облагодетелстващ за ДКЕВР 
характер, а не компенсационен за реално 
извършените разходи. В подкрепа на този 
си довод жалбоподателят изтъква, че сумата 
10 000 лв. е платима от всеки субект, проявил 
интерес съм съответния конкурс. Възможно 
е например само 2-ма от закупилите доку-
ментацията 10 лица да направят последващи 
маркетингови и технически проучвания на 
съответния регион, за който предстои да 
бъде издадена лицензията, респ. да подадат 
конкурсни оферти. По този начин ДКЕВР 
формира приход, който не съответства на 
разходите по изготвяне и предоставяне на 
документацията, респективно по обработката 
на отделните конкурсни предложения.
– Разходите по провеждане на конкурсната 
процедура не са част от стойността на самата 
дейност по провеждането на дадения конкурс, 
тъй като конкурсът приключва с избор на 
лицензиант, който заплаща такса 15 000 лв. 
за първоначално издаване на лицензията за 
разпределение и 15 000 лв. за първоначално 
издаване на лицензията за снабдяване с при-
роден газ.
– Жалбоподателят се позовава на съдебна 
практика – Решение № 4004 от 4.04.2008 г. на 
ВАС и Решение № 295 от 16.01.2004 г. на ВАС.
– Въведената такса по чл. 6, т. 2 от тари-
фата противоречи на целите, дефинирани в 
чл. 2 от Закона за енергетиката (ЗЕ), според 
който енергийните доставки следва да са 
при минимални разходи в защита интереси-
те на потребителите, а прилаганата такса е 
ценообразуващ елемент при осъществяване 
на лицензионната дейност от избрания ли-
цензиант участник и като крайна финансова 
тежест тя ще бъде понесена от потребителите 
на природен газ.
– Приемането на тарифата е извършено 
при противоречие с чл. 59, ал. 1, т. 4 от Ус-
тройствения правилник на МС и неговата 
администрация, който изисква обсъждане и 
одобряване на финансова обосновка на про-
екта, в това число и анализ на въздействието 
на проекта върху целевите групи или секто-
ри на икономиката, върху които е насочен 
проектът на нормативен акт. Твърди се, че с 
процесното Постановление № 266 на МС от 
Наредба за изменение на Наредбата за из-
менение и допълнение на Наредба № 15 от 
2004 г. за воденето и съхраняването на ре-
гистрите от Комисията за финансов надзор и 
за подлежащите на вписване обстоятелства 
(ДВ, бр. 68 от 2014 г.)
§ 1. В § 31 от преходните и заключителните 
разпоредби накрая се добавят думите „и § 1, 
§ 17, § 18, § 21 и § 22, които влизат в сила от 
1 януари 2015 г.“.
Заключителни разпоредби
§ 2. Наредбата влиза в сила от деня на 
обнародването є в „Държавен вестник“.
§ 3. Наредбата е приета на основание чл. 30, 
ал. 2 от Закона за Комисията за финансов 
надзор с Решение № 150-Н от 29 октомври 
2014 г. на Комисията за финансов надзор.
За председател:  
Ангел Джалъзов
7448