Държавен вестник, бр. 97, 2015 г., стр. 32

СТР.  32	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  97
държава за целите на данъците, обхванати от 
Спогодбата, освен ако контекстът не изисква 
друго. Всяко значение съгласно приложими­
те данъчни закони на тази държава ще има 
предимство спрямо значението, дадено на 
термина в други закони на тази държава.
Член 4
Местно лице
1. За целите на тази Спогодба терминът 
„местно лице на едната договаряща дър­
жава“ означава всяко лице, което съгласно 
законодателството на тази държава подлежи 
на данъчно облагане в нея поради своето 
местожителство, местопребиваване, място на 
учредяване, място на управление или всеки 
друг критерий от подобно естество, като 
също включва тази държава, всяко нейно 
политическо подразделение или орган на 
местна власт. Този термин обаче не включва 
лице, което подлежи на данъчно облагане в 
тази държава само по отношение на доходи 
от източници в тази държава. 
2. Когато въз основа на разпоредбите на 
ал. 1 едно физическо лице е местно лице на 
двете договарящи държави, тогава положени­
ето на физическото лице се определя, както 
следва: 
	
а)	физическото лице се счита за местно 
лице само на държавата, в която фи­
зическото лице разполага с постоянно 
жилище; ако физическото лице раз­
полага с постоянно жилище в двете 
държави, физическото лице се счита 
за местно лице само на държавата, с 
която физическото лице има по-тесни 
лични и икономически връзки (център 
на жизнени интереси);
	
б)	ако съгласно разпоредбите на буква 
„а“ не може да бъде определена като 
държава на местното лице само една 
държава, физическото лице се счита за 
местно лице само на държавата, в която 
физическото лице обичайно пребивава;
	
в)	 ако физическото лице обичайно преби­
вава в двете държави или в нито една 
от тях, физическото лице се счита за 
местно лице само на държавата, на 
която физическото лице е гражданин;
	
г)	 ако физическото лице е гражданин и на 
двете държави или на нито една от тях, 
компетентните органи на договарящите 
държави ще решат въпроса чрез взаимно 
споразумение.
3. Когато в съответствие с разпоредбите 
на ал. 1 лице, различно от физическо лице, 
е местно лице на двете договарящи държа­
ви, компетентните органи на договарящите 
държави ще положат усилия чрез взаимно 
споразумение да определят договарящата 
държава, на която това лице се счита за 
местно лице за целите на тази Спогодба. При 
	
в)	 термините „едната договаряща държава“ 
и „другата договаряща държава“ озна­
чават Норвегия или България според 
изискванията на контекста;
	
г)	 терминът „лице“ включва физическо 
лице, дружество или всяко друго сдру­
жение от лица;
	
д)	терминът „дружество“ означава всяко 
юридическо лице или всяка общност, 
която се третира като юридическо лице 
за целите на данъчното облагане;
	
е)	 терминът „предприятие“ се отнася към 
осъществяването на всякаква стопанска 
дейност;
	
ж)	термините „предприятие на едната до­
говаряща държава“ и „предприятие на 
другата договаряща държава“ означават 
съответно предприятие, ръководено 
от местно лице на едната договаряща 
държава, и предприятие, ръководено 
от местно лице на другата договаряща 
държава;
	
з)	 терминът „международен транспорт“ 
означава всеки превоз с кораб, самолет, 
железопътно или шосейно транспортно 
средство, извършван от предприятие 
на едната договаряща държава, освен 
когато посочените транспортни средства 
се експлоатират единствено между мес­
та, намиращи се в едната договаряща 
държава;
	
и)	терминът „компетентен орган“ означава: 
	
(i)	
в случая на Норвегия – министърът 
на финансите или упълномощен 
представител на министъра;
	
(ii)	 в случая на България – министърът 
на финансите или негов упълномо­
щен	представител;
	
к)	терминът „национално лице“ по отноше­
ние на една от договарящите държави	
означава: 
	
(i)	
всяко физическо лице, притежаващо 
гражданството на тази договаряща 
държава; и
	
(ii)	 всяко юридическо лице, гражданско 
дружество или асоциация, чийто 
статут се определя от действащото 
законодателство в тази договаряща 
държава;
	
л)	терминът „стопанска дейност“ означава 
осъществяването на професионални 
услуги и други дейности с независим 
характер;
	
м)	терминът „печалби от стопанска дей­
ност“ също включва доход от предо­
ставянето на професионални услуги и 
от други дейности с независим характер.
2. При прилагането на разпоредбите на Спо­
годбата по всяко време от едната договаряща 
държава всеки термин, който не е определен 
в нея, ще има значението, което му придава 
към този момент законодателството на тази