Държавен вестник, бр. 80, 2011 г., стр. 38

СТР.  38	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  80
от 2000 г., в сила от 14.04.2000 г., с последно 
изменение ДВ, бр. 94 от 2009 г.), издадена от 
Министерството на вътрешните работи.
Осъжда Министерството на вътрешните 
работи с адрес: София, ул. Шести септември 
29, да заплати на „Сигнум“ – ЕООД, със се­
далище и адрес на управление Пловдив, ул. 
Й. Гавазов 1, представлявано от управителя 
Валентин Василев Христов, сумата 1288 лв., 
представляваща разноски за настоящата ин­
станция.
Решението е оставено в сила с решение 
№ 12041 от 28.09.2011 г., постановено по адм. 
дело № 8278/2011 по описа на ВАС, петчленен 
състав, І колегия. 
Председател: Г. Колев
11071
РЕШЕНИЕ № 12279 
от 3 октомври 2011 г. 
по административно дело № 14072 от 2010 г.
Върховният административен съд в състав: 
председател: Румяна Монова, и членове: Диана 
Гърбатова, Георги Георгиев, Марио Димитров, 
Кремена Хараланова, с участието на секре­
тар-протоколиста Светла Панева разгледа 
административно дело № 14072 по описа за 
2010 г. на Върховния административен съд, 
петчленен състав, І колегия, докладвано от 
Кремена Хараланова. 
Производството е по реда на чл. 228 във 
връзка с чл. 175 от Административнопроце­
суалния кодекс. Образувано е по искане на 
Министерския съвет на Република България 
(МС) за поправка на очевидна фактическа 
грешка в Решение № 2357 от 16.02.2011 г., 
постановено по кас. дело № 14072/2010 по 
описа на Върховния административен съд, 
петчленен състав на Първа колегия (ДВ, бр. 17 
от 2011 г.), в частта, в която нормата на § 2, 
т. 4 от ПМС № 229 от 2009 г. е посочена като 
такава от допълнителните разпоредби на по­
становлението вместо от неговите преходни 
и заключителни разпоредби, а номерът на 
отмененото с нея постановление на Минис­
терския съвет от 2002 г. е отразен като „216“, 
вместо „12“. Претендира се също поправка на 
решението в частта от диспозитива, в която 
изрично е отразено, че отмяната на § 2, т. 4 от 
ПМС № 229 от 2009 г. влиза в сила от датата 
на обнародване на решението в „Държавен 
вестник“. 
Националният съюз на юрисконсултите, 
Атанас Михайлов Орозов и Красимир Георгиев 
Гочев са изразили становища за частичната 
основателност на предявеното от МС искане. В 
същия смисъл е и даденото от представителя 
на Върховната административна прокуратура 
мотивирано заключение. Изложени са съобра­
жения, че искането за поправка на последния 
абзац от диспозитива на решението влиза в 
противоречие с изричното правило на чл. 195, 
ал. 1 във връзка с чл. 194, предложение по­
следно АПК, според което съдебното решение 
за отмяната на подзаконов нормативен акт 
влиза в сила в деня на обнародването му.  
Настоящият петчленен състав на Върховния 
административен съд, Първа колегия, намира, 
че искането е подадено от легитимирано лице в 
законоустановения срок, поради което е допус­
тимо, а разгледано по същество – основателно 
в частите, касаещи поправката на погрешно 
отразения в решението вид на разпоредбата 
на § 2, т. 4 от ПМС № 229 от 2009 г. и номе­
рът на отмененото с нея Постановление на 
МС № 12 от 12.01.2002 г. за преобразуване на 
редакция „Нормативни актове“, в диспозитива 
на съдебното решение, посочен като „№ 216“ 
вместо „12“. В останалата част искането на 
МС е неоснователно – съставът, постановил 
Решение № 2357 от 16.02.2011 г. по кас. дело 
№ 14072 от 2010 г., подробно е обосновал прав­
ната квалификация на проведеното съдебно 
производство, включително по мотиви относно 
различията в естеството на оспорения акт 
(ПМС № 229 от 23.09.2009 г.) в частта му по 
чл. 3, ал. 2 и ал. 4, т. 2 и от ал. 5 думите „и 
2“ – възприет от втората инстанция като вът­
решноведомствен акт на МС на РБ, подлежащ 
на оспорване при наличие на условието по 
чл. 2, ал. 2, т. 3, предложение последно АПК 
и съответно – като подзаконов нормативен 
акт в частта му по § 2, т. 4 и § 9 от преход­
ните и заключителните разпоредби. Жалбата 
срещу последните два текста е разгледана по 
реда на чл. 185 и сл. от раздел ІІІ АПК „Ос­
порване на подзаконови нормативни актове“, 
поради което са приложими разпоредбите на 
чл. 194 и чл. 195, ал. 1 АПК. Според чл. 194 
АПК съдебното решение, с което се отменя 
подзаконовият нормативен акт и срещу което 
няма подадена касационна жалба или протест 
или те са отхвърлени от второинстанционния 
съд, се обнародва по начина, по който е бил 
обнародван актът, и влиза в сила от деня на 
обнародването му. Подзаконовият нормативен 
акт се смята за отменен от деня на влизането 
в сила на съдебното решение (чл. 195, ал. 1 
АПК). В този именно смисъл е и направе­
ното в диспозитива на решението изрично 
отбелязване, че в частта, в която отменя § 2, 
т. 4 ПЗР ПМС № 229 от 2009 г., решението 
влиза в сила от датата на обнародването му 
в „Държавен вестник“. В останалата част съ­
дебното решение е влязло в сила от датата на 
обявяването му с оглед правилото на чл. 223 
АПК. Предвид изложеното, не би могло да се 
приеме, че в последния абзац на решението 
е допусната очевидна фактическа грешка по 
смисъла на чл. 175, ал. 1 АПК, поради което 
претенцията на МС за поправката є следва 
да бъде оставена без уважение.