Държавен вестник, бр. 70, 2004 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  70
6. да предписват провеждане на задължител-
ни хигиенни и противоепидемични мерки, като
определят срокове за тяхното изпълнение;
7. да поставят удостоверителни знаци в слу-
чаите по чл. 38 и 39;
8. да съставят актове за установяване на ад-
министративни нарушения;
9. да правят предложения за принудителни
административни мерки, предвидени в закон.
(3) Принудителните административни мер-
ки се налагат със заповед на директорите на
РИОКОЗ.
(4) Условията и редът за упражняване на
държавен здравен контрол се определят с на-
редба на министъра на здравеопазването.
Чл. 20. (1) Приходите от глоби и имущест-
вени санкции, наложени с наказателни поста-
новления от органите на държавния здравен
контрол, постъпват в бюджета на Министерст-
вото на здравеопазването и се използват за
финансиране на национални програми в област-
та на общественото здраве.
(2) Доброволно плащане на задължения,
възникнали от влезли в сила наказателни пос-
тановления, издадени от органите на държав-
ния здравен контрол, може да се извършва и в
Министерството на здравеопазването и в съот-
ветната РИОКОЗ.
(3) Министърът на здравеопазването адми-
нистрира приходите от глоби и имуществени
санкции по издадените по реда на този закон
наказателни постановления при условия и по
ред, определени с наредба на министъра на здра-
веопазването и министъра на финансите.
Раздел IV
Здравни заведения
Чл. 21. (1) Здравните заведения са структу-
ри на националната система за здравеопазване,
в които медицински и немедицински специа-
листи осъществяват дейности по опазване и
укрепване здравето на гражданите.
(2) Здравни заведения по смисъла на този
закон са:
1. националните центрове по проблемите на
общественото здраве;
2. Националната експертна лекарска коми-
сия (НЕЛК);
3. здравните кабинети по чл. 26.
(3) Аптеките са здравни заведения със ста-
тут и дейност, определени със Закона за лекар-
ствата и аптеките в хуманната медицина.
Чл. 22. (1) Националните центрове по проб-
лемите на общественото здраве са юридически
лица на бюджетна издръжка—второстепенни
разпоредители с бюджетни кредити към минис-
търа на здравеопазването, които се откриват,
преобразуват и закриват с постановление на
Министерския съвет по предложение на минис-
търа на здравеопазването.
(2) Националните центрове по проблемите
на общественото здраве се ръководят от дирек-
тори, които заемат длъжността си въз основа
на конкурс, обявен от министъра на здраве-
опазването.
(3) Директорите на националните центрове
по проблемите на общественото здраве се атес-
тират от комисия, назначена от министъра на
здравеопазването, на всеки три години. Редът
за провеждане на атестацията се определя с
правилника за устройството и дейността на
съответния национален център по проблемите
на общественото здраве.
(4) Министърът на здравеопазването може
да прекрати трудовото правоотношение на ди-
ректор на национален център по проблемите
на общественото здраве, получил отрицателна
атестация, с предизвестие по чл. 328, ал. 1, т. 5
от Кодекса на труда.
Чл. 23. (1) Националните центрове по проб-
лемите на общественото здраве осъществяват
дейности по:
1. провеждане на проучвания, оценки, екс-
пертизи, анализи и прогнози в областта на опаз-
ване на  общественото здраве;
2. предотвратяване, ограничаване и ликви-
диране на епидемии от заразни болести;
3. организиране, управление и координация
на медицинската помощ при бедствия, аварии
и катастрофи на територията на Република
България;
4. оценка на риска и неблагоприятното вли-
яние на факторите на жизнената среда върху
индивидуалното, семейното и общественото
здраве;
5. лабораторни изследвания и експертизи;
6. защита на лицата от действието на йони-
зиращите лъчения;
7. промоция на здраве и интегрирана профи-
лактика на болестите;
8. експертна и консултативна помощ на
РИОКОЗ;
9. експертна, консултативна и методическа
помощ на лечебните и здравните заведения;
10. планиране и провеждане на научна и на-
учно-приложна дейност;
11. държавен здравен контрол в случаите,
предвидени в закон;
12. учебна дейност.
(2) Устройството и дейността на отделните
национални центрове по проблемите на общес-
твено здраве се уреждат с правилник на минис-
търа на здравеопазването.
Чл. 24. (1) Приходите на националните цен-
трове по проблемите на общественото здраве
се формират от:
1. субсидии от републиканския бюджет;
2. дарения и завещания;
3. други бюджетни приходи от:
а) платени услуги, поискани от физически
или юридически лица, определени с наредба на
министъра на здравеопазването;