Държавен вестник, бр. 9, 2014 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  9
ефект се забраняват. ДФЕС допуска налагането 
на забрани или ограничения върху износа на 
стоки, основаващи се на съображенията за 
закрила на здравето и живота на хората. Тези 
забрани или ограничения обаче не трябва да 
представляват средство за произволна дис-
криминация или прикрито ограничение на 
търговията между държавите членки, имай-
ки предвид, че една от основните свободи в 
Общността е свободното движение на стоки. 
Въведената мярка за уведомяване и из-
чакването в 30-дневен срок несъмнено се 
явява ограничителна мярка пред износа на 
лекарствените продукти. Съдът на Европей-
ския съюз в своята практика приема, че този 
режим, наред с разрешителния, също води 
до създаване на бюрократични препятствия 
и съответно – до необосновано забавяне из-
вършването на износа. Въвеждането на забрани 
или ограничителни мерки, основаващи се на 
съображения за закрила на здравето и живота 
на хората, могат да бъдат въведени само ако 
са обективно необходими и пропорционални 
на целта, която се преследва. 
Държавата членка, която заявява, че има 
основателна причина, за да ограничи свобод-
ното движение на стоки, е длъжна конкретно 
да докаже, че паралелният износ на лекарства 
е причината за недостига им. Основанието 
за въвеждане трябва да бъде придружено от 
подходящи доказателства или от анализ на 
целесъобразността и пропорционалността 
на ограничаващата мярка, приета от тази 
държава, както и от точни доказателства в 
подкрепа на нейните аргументи. 
Освен да бъде обоснована, „съответната 
мярка трябва да бъде в състояние да гарантира 
осъществяването на преследваната легитимна 
цел и не трябва да надхвърля необходимото 
за постигането є“ (в този смисъл са следни-
те решения на Съда на ЕС – Решение от 16 
октомври 2008 г. по дело Renneberg, C-527/06, 
точка 81, Решение от 19 май 2009 г. по дело 
Apothekerkammer des Saarlandes и др., C-171/07 и 
C-172/07, точка 25, C-481/12 от 16 януари 2014 г.).
Въведената мярка за уведомяване ще се 
отнася за над 2000 лекарствени продукта и 
търговецът ще чака 30 дни, за да може след 
тяхното изтичане да извърши износа. Причина-
та за този дълъг период на изчакване е липсата 
на база данни при компетентните органи за 
наличните количества лекарства на територи-
ята на страната и събирането ad hoc на тази 
информация при всеки заявен износ. Считам, 
че така въведената мярка е непропорционална 
на заявената цел – осигуряване на достатъчни 
количества лекарствени продукти за задоволя-
ване на здравните потребности на населението. 
Постигането на обоснованост и пропорци-
оналност на мярката може да се реализира 
само ако законодателното решение почива 
на събрана и анализирана информация и е 
мотивирано. Такова законодателно решение 
е в съответствие с принципа на правовата 
държава, прогласен в Преамбюла и в чл. 4, 
ал. 1 на Основния закон: „... Законодателят 
може да преценява дали и какви условия да 
включва в приеманите от него закони, с които 
регулира съответни обществени отношения, 
но като се съобразява с духа и разпоредбите 
на Конституцията и на Закона за норматив-
ните актове“ (Мотиви към Решение № 10 на 
Конституционния съд от 3 декември 2009 г. 
по конституционно дело № 12 от 2009 г.).
Съгласно разпоредбата на чл. 28, ал. 2 от 
Закона за нормативните актове мотивите към 
законопроекта трябва да съдържат причини-
те, които налагат приемането; целите, които 
се поставят; финансовите и други средства, 
необходими за прилагането на новата уредба; 
очакваните резултати от прилагането, включи-
телно финансовите, ако има такива, и анализ за 
съответствие с правото на Европейския съюз.
Считам, че мотивите към законопроекта 
относно уведомителния режим при износа 
са непълни и декларативни, не съдържат 
достатъчна аргументация за необходимостта 
от неговото въвеждане. Липсва оценка дали 
режимът ще се отрази еднозначно и положи-
телно на лечебните заведения, на пациентите 
и на стопанските субекти, които осъществяват 
търговия на едро с лекарствени продукти. 
Наличието на тази оценка ще позволи да се 
прецени ефективността на наложената мяр-
ка и дали тя е в състояние да гарантира, че 
забраната за износ на лекарствен продукт ще 
има за единствена последица пускането на 
лекарствения продукт на българския пазар 
и ще доведе до задоволяване на здравните 
потребности на населението. 
Практиката законопроекти да бъдат из-
готвяни без мотиви, които да съдържат пред-
варителна оценка на въздействието, или с 
привидни мотиви не съответства на принципа 
на правовата държава. Недопустимо е липса 
на оценка да бъде компенсирана с последваща 
такава, а слабостите на закона да станат из-
вестни едва при правоприлагането. Спазването 
на правилата и принципите е предпоставка за 
качеството и устойчивостта на законодателни-
те актове. Цел на приемането на законите е 
трайно уреждане на обществените отношения. 
За да бъде постигната тази цел, е необходимо 
мотивиране на предложенията, което да дава 
отговори на въпросите какво ще е въздействи-
ето на нормативния акт върху обществените 
отношения. Незачитането на правилата може 
да има необратими последици и е причина за 
чести промени в законодателството.
В мотивите към законопроекта на народ-
ните представители липсва анализ за съот-
ветствие с европейското законодателство. 
Няма и доклад на постоянната Комисия по 
европейски въпроси и европейски фондове. 
Конституцията ни предвижда, че Република 
България участва в изграждането и развитието 
на Европейския съюз. Пълноценното членство 
изисква страната ни да спазва учредителните 
договори на Европейския съюз и производното 
законодателство. След като се въвеждат пре-