Държавен вестник, бр. 34, 2005 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  34
“10. приема решения за ползване на банкови
кредити, за предоставяне на безлихвени заеми,
както и решения за поемане на общински дълг
чрез сключване на договори за заем или емити-
ране на общински ценни книжа и за издаване на
общински гаранции при условия и по ред, опре-
делени със закон.”
§ 5. В чл. 39 от Закона за държавния дълг
(ДВ, бр. 93 от 2002 г.) думите “общините и” се
заличават.
§ 6. В чл. 5, ал. 2, т. 7 от Закона за Сметната
палата (обн., ДВ, бр. 109 от 2001 г.; изм., бр. 45
от 2002 г., бр. 31 от 2003 г., бр. 38 от 2004 г.) ду-
мите “дълга на общините” се заменят с “об-
щинския дълг”.
§ 7. В чл. 4, т. 3 от Закона за обществените
поръчки (обн., ДВ, бр. 28 от 2004 г.; изм., бр. 53
от 2004 г.) след думите “финансови инструмен-
ти” се поставя запетая и се добавя “изборът на
финансова институция и финансов посредник
по Закона за общинския дълг”.
§ 8. Законът влиза в сила от 1 юни 2005 г.
Законът е приет от ХХХIХ Народно събра-
ние на 5 април 2005 г. и е подпечатан с офици-
алния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:
Борислав Великов
17203
УКАЗ № 75 
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в “Държавен вестник” За-
конът за изменение на Закона за общинските
бюджети, приет от ХХХIX Народно събрание
на 5 април 2005 г.
Издаден в София на 13 април 2005 г.
Президент на републиката: Георги Първанов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: Антон Станков
ЗАКОН
за изменение на Закона за общинските бюдже-
ти (обн., ДВ, бр. 33 от 1998 г.; изм., бр. 69 от
1999 г., бр. 9 от 2001 г.—Решение № 2 на Кон-
ституционния съд от 2001 г.; изм., бр. 56 и 93
от 2002 г., бр. 107 от 2003 г.)
§ 1. Наименованието на глава осма се изме-
ня така: “Общински дълг”.
§ 2. Член 40 се изменя така:
“Чл. 40. Общинският съвет може да приема
решения за поемане на общински дълг при ус-
ловия и по ред, определени със закон.”
§ 3. Член 41 се отменя.
Заключителна разпоредба
§ 4. Законът влиза в сила от 1 юни 2005 г.
Законът е приет от ХХХIХ Народно събра-
ние на 5 април 2005 г. и е подпечатан с офици-
алния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:
Борислав Великов
17199
УКАЗ № 76 
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в “Държавен вестник” За-
конът за задълженията към Международния
фонд за обезщетение при щети, причинени от
замърсяване с нефт, приет от ХХХIX Народно
събрание на 5 април 2005 г.
Издаден в София на 13 април 2005 г.
Президент на републиката: Георги Първанов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: Антон Станков
ЗАКОН
за задълженията към Международния фонд
за обезщетение при щети, причинени от замър-
сяване с нефт
Чл. 1. Този закон урежда задълженията към
Международния фонд за обезщетение при щети,
причинени от замърсяване с нефт, произтича-
щи от Международната конвенция за създава-
не на Международен фонд за обезщетение при
щети, причинени от замърсяване с нефт от
1971 г., изменена с Протокола от 1992 г. за из-
менение на Международната конвенция за съз-
даване на Международен фонд за обезщетение
при щети, причинени от замърсяване с нефт,
1971 г. (Конвенция FUND’92).
Чл. 2. С Международния фонд за обезщете-
ние при щети, причинени от замърсяване с нефт
се цели:
1. осигуряване на обезщетение при щети,
причинени от замърсяване с нефт, до степен, до
която закрилата, произтичаща от Международ-
ната конвенция за гражданска отговорност за
щети от замърсяване с нефт от 1969 г. (CLC’92)
(ДВ, бр. 91 от 2003 г.), е недостатъчна;
2. привеждане в действие на произтичащите
цели, предвидени в Международната конвенция
за създаване на Международен фонд за обезщете-
ние при щети, причинени от замърсяване с нефт.
Чл. 3. (1) Вноските в Международния фонд
за обезщетение при щети, причинени от замър-
сяване с нефт за Република България се плащат
от получателите на нефт, на които са доставени
годишно над 150 000 тона:
1. облагаем нефт, превозен по море, в прис-
танище или терминално съоръжение в Репуб-
лика България;
2. облагаем нефт, който е бил превозен по
море и е бил разтоварен в пристанище или тер-
минално съоръжение в държава, която не е
страна по Конвенция FUND’92, след което е
получен в съоръжение, намиращо се на терито-
рията на Република България.
(2) В случаите по ал. 1, т. 2 облагаемият нефт
се отчита само ако преди това не е бил доставен
на друг получател в друга държава, която е стра-
на по Конвенция FUND’92.
(3) Когато общата сума на количеството
нефт, получено през една календарна година от
едно лице на територията на Република Бълга-