Държавен вестник, бр. 18, 2024 г., стр. 81

БРОЙ  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  81  
в достатъчно количество, за да се осъществи 
оценка на симулирания процес, и не трябва да 
компрометират възможността за установяване 
на микроорганизми.
9.38. Симулирането на асептичния процес 
е необходимо да се проведе като част от 
първоначалното валидиране, като трябва да 
се извършат най-малко три последователни 
симулирани изпитвания с удовлетворителен 
резултат. Изпитванията трябва да обхващат 
всички работни смени, по време на които се 
извършват асептични дейности, както и да се 
провеждат след всяко съществено изменение 
на работните практики, съоръженията, достав-
чиците на услуги или оборудването, оказващи 
въздействие върху осигуряване стерилността 
на продукта (напр. промени в системата за 
ОВК или в оборудването, промени в процеса, 
броя работни смени и броя на заетите лица 
от персонала, продължителни спирания на 
съоръжението). Обикновено САП трябва да 
се извършва два пъти годишно (периодично 
ревалидиране през приблизително шест месе-
ца) за всеки асептичен процес, всяка линия за 
дозиране и всяка работна смяна. Всеки опе-
ратор трябва да е участвал най-малко в едно 
успешно проведено САП годишно. В някои 
случаи е необходимо САП да се извърши и 
след последната произведена партида, преди 
съоръжението да бъде спряно, преди дълги 
периоди на престой или преди извеждане от 
експлоатация или преместване на дадена линия.
9.39. В случаите на ръчно извършвани опе-
рации (напр. асептично смесване или пълнене) 
всеки тип контейнер, средство за затваряне 
на контейнер и средство за придвижване на 
оборудване трябва да преминат първоначално 
валидиране, като всеки оператор трябва да 
участва най-малко в три последователни и 
успешно проведени САП, след което ревалиди-
рането се извършва чрез провеждане на САП 
приблизително на всеки 6 месеца. Размерът на 
партидата за САП трябва да наподобява този, 
използван в рутинния асептичен производствен 
процес.
9.40. Броят обработени (напълнени) единици 
за целите на САП трябва да бъде достатъчен, 
за да се симулират ефективно всички основни 
дейности, свързани с процеса на асептично 
производство. Избраният брой единици за 
дозиране трябва да бъде обоснован в СКЗ. 
Обикновено се дозират не по-малко от 5000 до 
10 000 единици. При малки партиди (под 5000 
дозирани единици) броят на контейнерите за 
целите на САП трябва да се равнява поне на 
размера на производствената партида.
9.41. Напълнените за целите на САП единици 
трябва да се разклащат, завъртат и обръщат 
преди инкубирането им, за да се гарантира 
максимален контакт на хранителната среда с 
вътрешната повърхност на контейнера. Всички 
напълнени и годни за изпитване единици трябва 
да се инкубират и подложат на оценка, вклю-
чително единиците с козметични дефекти или 
такива, преминали неразрушителен контролен 
тест по време на производството. В случай че 
по време на симулацията на процеса някои 
от дозираните единици се отстраняват, а не се 
инкубират, техният брой трябва да бъде съпос-
тавим с единиците, отстранявани по време на 
рутинното дозиране, като в производствените 
процедури трябва да е посочено, че такова 
отстраняване се извършва при същите обстоя-
телства (т.е. вид интервенция, местоположение 
на линията, брой на отстранени единици). При 
интервенция, свързана с дозиране на хранител-
на среда, не трябва да се отстраняват повече 
единици, отколкото биха били отстранени по 
време на рутинното производство. Примерите 
може да включват единици, които трябва да се 
отстранят при рутинен производствен процес 
след процеса по монтаж или след определен 
вид интервенция. С цел оценка на рисковете 
от замърсяване по време на асептична под-
готовка или задължителни прочиствания на 
линиите въпросните единици обикновено се 
инкубират отделно и получените резултати не 
е задължително да бъдат част от критериите 
за успешност на проведеното САП.
9.42. Когато процесите включват използване 
на материали, които влизат в контакт с по-
върхности, които от своя страна са в контакт 
с продукта, но след това тези материали се 
изхвърлят (напр. промивни води), то изхвър-
леният материал трябва да се симулира с 
хранителна среда и да се инкубира като част 
от САП, освен ако не е обосновано, че този 
процес на изхвърляне няма да се отрази на 
стерилността на продукта.
9.43. Единиците, напълнени за целите на 
САП, трябва да се инкубират в прозрачен кон-
тейнер, за да се позволи визуална инспекция за 
наличие на микробно развитие. В случаите, в 
които контейнерите за продукта не са прозрачни 
(напр. от кафяво стъкло, непрозрачна пластма-
са), вместо тях може да се използват прозрачни 
контейнери с идентична форма и размери, за 
да се позволи откриването на замърсяване. Ако 
това е невъзможно, трябва да се разработи и 
валидира подходящ метод за установяване на 
микробно развитие. Винаги, когато е възможно, 
видът на изолираните от замърсените единици 
микроорганизми трябва да се определи, за да 
се подпомогне установяването на потенциалния 
източник на замърсяване.
9.44. Напълнените за целите на САП еди-
ници трябва да се инкубират своевременно, за 
да се гарантира ефективното установяване на 
потенциални замърсители. Изборът на условия 
за инкубиране и продължителността на процеса 
трябва да бъдат научно обосновани и валиди-
рани, за да осигуряват необходимото ниво на 
чувствителност за установяване на микробно 
замърсяване.
9.45. След приключване на инкубацията:
9.45.1. напълнените за целите на САП еди-
ници трябва да се инспектират от квалифи-
циран и обучен за установяване на микробно