Държавен вестник, бр. 88, 2023 г., стр. 20

СТР.  20	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  88
на действащата нормативна уредба в областта 
на енергетиката, в това число окончателното 
въвеждане на разпоредбите на Директива (ЕС) 
2019/944 на Европейския парламент и на Съ-
вета от 5 юни 2019 г. относно общите правила 
на вътрешния пазар на електроенергия и за 
изменение на Директива 2012/27/ЕС. Оценя-
вам положително, че вносителите отчетоха 
трудностите, които ще създаде новата уредба, 
и отложиха влизането в сила на голяма част 
от разпоредбите към 1.07.2024 г. вместо първо-
начално планираната дата 1.01.2024 г. 
Същевременно считам, че въведената със 
закона реформа не е придружена с пълноценна 
оценка на въздействието, като не са направени 
необходимите модели и прогнози, въпреки 
че се въвеждат положения, пряко засягащи 
благосъстоянието на българските граждани и 
устойчивостта на енергийната система.
В закона се предвижда пълна либерализация 
на пазара за битовите потребители до 2026 г. 
Предлага се регламентирането на преходен 
пазарен модел, който ще влезе в сила от м. 
юли 2024 г., чрез компенсиране на битовите 
потребители, и ще действа до въвеждането на 
пълна либерализация на пазара на дребно, т.е. 
до края на 2025 г., което предполага отпадане 
на компенсирането за битовите потребители 
към тази дата. Към момента обаче все още има 
значителна разлика в ценовите нива на регули-
рания и свободния пазар на електроенергия на 
дребно. Следва да се има предвид и голямата 
вероятност цените на електрическата енергия 
да се увеличат допълнително в контекста на 
пълната непредвидимост на ключови фактори, 
като геополитическата обстановка, търсенето 
на енергия в световен мащаб, действията на 
основните централни банки и др. Реално ба-
лансирано изменение на регулираните цени 
до изравняването им с цените на свободния 
пазар трябва да се случи в рамките на кратък 
период от 18 месеца, което рискува да доведе 
до рязък скок на цените за крайните битови 
клиенти към началото на 2026 г.
За да бъдат избегнати посочените потенци-
ални рискове и неблагоприятни последици за 
всички участници на пазара на електрическа 
енергия, е необходимо във Фонд „Сигурност 
на електроенергийната система“ да се осигу-
рят допълнителни около 1,5 милиарда лв. на 
годишна база, с които при сегашните пазарни 
цени би се компенсирала разликата между 
борсовата цена на електрическата енергия и 
утвърдената такава на обществения доставчик 
за регулаторния период 1 юли 2023 г. – 30 юни 
2024 г. В закона обаче не е предвиден адекватен 
механизъм за осигуряването на тези средства. 
Ако те не бъдат гарантирани, това ще доведе до 
крайно негативни последствия за енергийния 
пазар, за сигурността на снабдяване на битовите 
потребители и съответно до сериозни иконо-
мически и социални сътресения за държавата 
и нейните граждани.
От друга страна, законът заличава фигура-
та на обществения доставчик, но не урежда 
договорните отношения на „Национална елек-
трическа компания“ – ЕАД (НЕК – ЕАД), и 
централите за лигнитни въглища, които ще 
останат в сила. Това вероятно ще доведе до 
критично влошаване на финансовото състояние 
на НЕК – ЕАД. Същевременно премахването 
на „енергийния микс“ за регулирания пазар и 
отпадането на възможността със заповед ми-
нистърът на енергетиката да определя годишни 
количества енергия, които НЕК – ЕАД, изкупу-
ва от ТЕЦ „Марица изток 2“ – ЕАД, сериозно 
ще застраши функционирането на държавната 
ТЕЦ и Мини „Марица-изток“ – ЕАД, още през 
средата на следващата година. 
Освен това, приетите разпоредби в този им 
вид не гарантират в достатъчна степен правата 
на най-уязвимите групи битови потребители, 
които в крайна сметка ще понесат най-трудно 
последиците от планираната либерализация на 
пазара. Стандартът на живот на мнозинството 
от българските граждани е все още най-ниският 
в Европейския съюз. Промените ще затруднят 
именно тези хора, които и без това трудно по-
срещат базовите си житейски разходи. 
Директива (ЕС) 2019/944 отчита важно-
то място на потребителите за постигане на 
гъвкавостта, необходима за адаптирането на 
електроенергийната система към променливо и 
разпределено производство на електроенергия 
от възобновяеми източници. Затова устано-
вените в закона понятия (§ 49, т. 5 (относно 
определенията в т. 13в и 13г) и т. 32 (относно 
определението в т. 66в), които очертават енер-
гийно бедните и уязвимите клиенти, се явяват 
ключови за обхвата на защитата, която държа-
вата може и трябва да гарантира. 
Съгласно приетата дефиниция в § 49, т. 13г 
от значение дали на домакинството ще му бъде 
признат статут на „енергийно бедно“ ще е ком-
плекс от критерии – адресна регистрация на 
живеещите, съотношението между действащите 
цени на енергийните носители, разполагаемия 
доход на членовете на домакинството за пред- 
ходната година, както и разходите съобразно 
енергийните характеристики на жилището. Не 
става ясно обаче кои са енергийните носители 
и към кой момент ще бъдат вземани предвид 
техните цени. Липсва алтернативен критерий 
за онези домакинства, които не биха могли да 
бъдат обхванати от режима на действащата 
адресна регистрация. В тази връзка считам, че 
тези критерии няма да отразяват действителните 
нужди за разходи за отопление на голям брой 
домакинства. Както е обобщено в Съображение 
59 от Директива (ЕС) 2019/944, енергийната 
бедност произтича от „съчетанието от нисък 
доход, високи енергийни разходи и ниска енер-
гийна ефикасност на жилищата“. Въздействието 
от нестабилните цени на енергийния пазар и 
широкият спектър от социално-икономически 
фактори, свързани с общата бедност, трябва 
да бъдат адекватно отчетени от законодателя.