Държавен вестник, бр. 5, 2010 г., стр. 56

СТР.  56	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  5
2.1.1. съоръжението, върху което е поста­
вен пациентът за провеждане на анестезия 
(операционна маса, зъболекарски стол и пр.), 
трябва да позволява бърза и удобна промяна на 
положението на тялото и главата на пациента, 
както и да предлага удобен начин за фиксация 
на пациента върху него;
2.1.2. електрозахранване с не по-малко от 3 
заземени (тип шуко) електрически извода;
2.1.3. стационарна или мобилна аспирационна 
система;
2.1.4. стационарна инсталация за кислород 
или сменяем контейнер за кислород;
2.1.5. набор пособия за осигуряване на пери­
ферен и централен венозен източник;
2.1.6. набор инструменти и пособия за осигу­
ряване на проходимост на дихателните пътища 
и изкуствена белодробна вентилация:
2.1.6.1. набор лицеви маски за обдишване на 
пациента;
2.1.6.2. саморазгъващ се балон тип AMBU;
2.1.6.3. наконечници за аспирация на уста и 
назо-фарингеално пространство;
2.1.6.4. набор за фарингеална интубация;
2.1.6.5. набор за ендотрахеална интубация;
2.1.6.6. анестезиологичен апарат;
2.1.7. апарат за мониторна електрокардио­
скопия;
2.1.8. апарат за измерване на системни арте­
риални налягания;
2.1.9. апарат за електрическа дефибрилация 
(достатъчен е един дефибрилатор за повече от 
едно „Място за провеждане на анестезия“, ако 
те се намират в общи помещения – например 
в един операционен блок).
2.2. Всяка анестезия се осъществява от анес­
тезиологичен екип:
2.2.1. анестезиологичният екип се състои 
най-малко от един лекар-анестезиолог (лекар с 
придобита специалност по „Анестезиология и 
интензивно лечение“), който е ръководител на 
екипа, и една медицинска сестра – анестезио­
логична сестра; по изключение ръководител на 
анестезиологичния екип може да е лекар и без 
придобита специалност по „Анестезиология и 
интензивно лечение“, но тогава той работи под 
ръководството на анестезиолог, определен ад­
министративно от ръководителя на съответната 
клинична структура за анестезия;
2.2.2. анестезиолог (лекар с придобита спе­
циалност по „Анестезиология и интензивно 
лечение“) може да ръководи едновременно до 
3 анестезиологични екипа, в чийто състав са 
лекари без специалност по „Анестезиология и 
интензивно лечение“.
2.3. В лечебните заведения клиничната струк­
тура с предмет на дейност „Анестезия“ е „Сектор 
за анестезия“ („Сектор за анестезия“ е органи­
зационна структура в лечебните заведения, на 
които дейността им налага да разполагат с повече 
от един анестезиологичен екип едновременно):
2.3.1. „Сектор за анестезия“ може да е в състава 
на отделение или клиника по анестезия и интен­
зивно лечение или към клинично звено, чийто 
основен диагностично-лечебен процес включва 
оперативни, диагностични или терапевтични 
процедури, изискващи анестезия;
2.3.2. началник на „Сектор за анестезия“ е 
лекар с призната специалност по „Анестезиология 
и интензивно лечение“ и най-малко 5 години стаж 
по специалността и компетентност по клинични, 
административни и научно-учебни въпроси;
2.3.3. старша медицинска сестра на „Сектор за 
анестезия“ е медицинска сестра с квалификация 
и най-малко 5 години клиничен опит в областта 
на анестезиологията и интензивното лечение с 
компетентност по клинични, административни 
и учебни въпроси;
2.3.4. лекарският състав на „Сектор за анес­
тезия“ е най-малко от двама лекари, от които 
поне един е с призната специалност по „Анес­
тезиология и интензивно лечение“;
2.3.5. численият състав на лекарите-анестези­
олози и на специализиращите лекари-анестезио­
лози в „Сектор за анестезия“ се определя, като 
се има предвид, че: (1) Един анестезиологичен 
екип осъществява анестезия на един пациент – от 
началото на етапа „Въвеждане в анестезия“ до 
края на етапа „Възстановяване от анестезия“. (2) В 
„Кабинет за преданестезиологична консултация“ 
работи лекар-анестезиолог или специализиращ 
лекар-анестезиолог. (3) В „Място за въвеждане 
във или възстановяване от анестезия“ (ако съ­
ществува в съответната болнична структура) 
работят един или повече лекари-анестезиолози 
или специализиращи лекари-анестезиолози (броят 
им се определя от броя пациенти, за които те 
едновременно трябва да се грижат). (4) Специа­
лизиращите лекари-анестезиолози работят под 
ръководството на лекари-анестезиолози.
2.3.6. сестринският състав в „Сектор за 
анестезия“ е най-малко от две медицински сес­
три – анестезиологични сестри;
2.3.7. численият състав на медицинските сес­
три в „Сектор за анестезия“ се определя, като се 
има предвид че: (1) Един анестезиологичен екип 
осъществява анестезия на един пациент – от на­
чалото на етапа „Въвеждане в анестезия“ до края 
на етапа „Възстановяване от анестезия“. (2) В 
„Кабинет за преданестезиологична консултация“ 
работи освен лекар-анестезиолог или специали­
зиращ лекар-анестезиолог и медицинска сестра. 
(3) В „Място за въвеждане във/възстановяване от 
анестезия“ работят една или повече медицински 
сестри (броят им се определя от броя пациенти, 
за които те едновременно трябва да се грижат).
*3. Минимални изисквания по стандарт за 
провеждане на интензивно лечение.
3.1. При интензивно лечение се поддържа го­
товност (кадрова, материална и организационна) 
и се осъществява непрекъснато и равностойно в 
денонощието специфичен диагностично-лечебен 
процес.
3.2. Материална обезпеченост на клиника или 
отделение за интензивно лечение:
3.2.1. клиника или отделение за интензивно 
лечение е разположена на обособена територия 
в лечебното заведение за болнична помощ;