Държавен вестник, бр. 95, 2011 г., стр. 80

СТР.  80	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  95
(3) Подходът по ал. 2 отразява взаимната 
обвързаност между събитията на неизпълнение 
и на миграция. Не се отразяват диверсифика­
ционните ефекти от взаимодействието между 
събитията на неизпълнение и на миграция, 
от една страна, и другите фактори на пазарен 
риск, от друга.
(4) След получаване на разрешение от БНБ 
банката може последователно да приложи 
подхода по ал. 2 към борсови капиталови 
инструменти и дериватите върху тях, за които 
използването на подхода съответства на начи­
на, по който се измерва и управлява рискът 
за вътрешни цели.
(5) Подходът по ал. 2 измерва загубите в 
резултат на неизпълнение, както и на вътреш­
норейтингова или външнорейтингова мигра­
ция при 99,9-процентов доверителен интервал 
за капиталов хоризонт от една година.
(6) Допусканията за корелационните зави­
симости се обосновават от надежден анализ. 
Подходът по ал. 2 отразява по подходящ на­
чин концентрацията към отделни емитенти. 
Отразяват се също концентрациите, които 
могат да възникнат в рамките на един клас 
или между различни класове продукти при 
неблагоприятни условия.
(7) Подходът по ал. 2 отразява нелинейно­
то въздействие на опциите, структурираните 
кредитни деривати и други позиции със съ­
ществено нелинейно поведение по отношение 
на промени в цените. Банката наблюдава 
адекватно степента на моделен риск, присъщ 
на оценката на ценовите рискове, свързани с 
такива продукти.
(8) Подходът по ал. 2 се основава на данни, 
които са обективни и актуални.
Ликвидни хоризонти
Чл. 315б. (1) Допускането за постоянно 
ниво на риск по чл. 315а, ал. 1 за едногодишен 
капиталов хоризонт предполага, че отделните 
позиции или съвкупности от позиции в тър­
говския портфейл, по отношение на които е 
настъпило неизпълнение или миграция през 
техния ликвиден хоризонт, се ребалансират 
в края на техния ликвиден хоризонт, за да 
се достигне първоначалното ниво на риск. 
Като алтернатива банката може да направи 
допускане за постоянна позиция за период 
от една година.
(2) Ликвидните хоризонти се определят с 
оглед на времето, необходимо за продажбата 
на позицията или за хеджирането на всички 
съответни съществени ценови рискове при 
неблагоприятни пазарни условия, като се 
отделя специално внимание на размера на 
позицията. Ликвидните хоризонти отразяват 
действителната практика и опит по време 
на периоди на системни и на идиосинкре­
тични сътресения. Ликвидният хоризонт се 
измерва съгласно консервативни допускания 
и е достатъчно дълъг, така че действието на 
продажбата или хеджирането, само по себе 
си, да не повлияе съществено върху цената, 
на която те биха се извършили.
(3) При определяне на подходящия ликвиден 
хоризонт за дадена позиция или съвкупности 
от позиции се вземат предвид вътрешните пра­
вила на банката за корекцията на стойността 
и управлението на слабо търгуваните позиции. 
Когато банка определя ликвидни хоризонти 
предимно за съвкупности от позиции, кри­
териите за дефинирането на съвкупностите 
се определят по начин, който съдържателно 
отразява различията в ликвидността.
(4) Ликвидните хоризонти са по-дълги за 
позиции със съществен размер, поради по-
дългия период, необходим за реализация. 
Ликвидният хоризонт за банка, която инициира 
схеми за секюритизация, отразява времето 
за натрупване, продажба и секюритизация 
на базисните активи или за хеджиране на 
съществените рискови фактори при неблаго­
приятни пазарни условия.
(5) Ликвиден хоризонт на позиция или 
съвкупности от позиции не може да бъде по-
кратък от три месеца.
Признаване на техники за хеджиране при тре­
тирането на допълнителните рискове
Чл. 315в. Техники за хеджиране могат да 
бъдат включени в подхода на дадена инсти­
туция за отчитане на допълнителния риск от 
неизпълнение или на миграционния риск при 
спазване на следните условия:
1. позволено е нетиране единствено на 
къси и дълги позиции, рефериращи към един 
и същ финансов инструмент;
2. ефектите от хеджирането и от диверси­
фикацията, свързани с дълги и къси позиции 
в различни инструменти на един длъжник, 
както и свързани с дълги и къси позиции 
към различни емитенти, се отчитат само 
при изрично моделиране на брутните дълги 
и къси позиции в различните инструменти;
3. банките отчитат въздействието на съ­
ществените рискове, които могат да се проя­
вят в периода между падежа на хеджиращите 
позиции и ликвидния хоризонт, както и въз­
можността за проява на значителен базисен 
риск в стратегиите за хеджиране по продукт, 
подчиненост в капиталовата структура, вът­
решен или външен рейтинг, падеж, година 
на емитиране и други характеристики на 
инструментите; 
4. банката отчита хеджиращата позиция 
до степента, до която може да я поддържа, 
включително при повишена вероятност за 
настъпване на кредитно или друго събитие;