Държавен вестник, бр. 87, 2019 г., стр. 39

БРОЙ  87	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  39  
Определения 
3. Следните определения предоставят рам­
ката за извършване на масовия баланс: 
a) вложени органични разтворители: 
• I1 – количеството органични разтворите­
ли или тяхното количество в закупените 
препарати, които се използват за влагане 
в процеса в периода от време, за който 
се изчислява масовият баланс; 
• I2 – количеството органични разтвори­
тели в чист вид или в препарати, които 
са рециклирани и повторно използвани 
като вложени в процеса разтворители. 
(Рециклираният разтворител се отчита 
всеки път, когато се използва за извърш­
ване на дейността.);
б) продукти от употребата на органични 
разтворители: 
• O1 – емисии на ЛОС в отпадъчните газове; 
• O2 – органични разтворители, изпуснати 
във вода, като, ако е приложимо, при 
изчисляването на О5 се взема предвид 
обработката на отпадъчни води; 
• O3 – количеството органични разтвори­
тели, което остава като замърсяване или 
остатък в готовите продукти от процеса; 
• O4 – неуловени емисии от органични 
разтворители във въздуха; тук се включва 
общата вентилация на помещения, когато 
въздухът се изпуска в околната среда през 
прозорци, врати, вентилационни отвори 
и други подобни отвори; 
• O5 – загуби от органични разтворители 
и/или органични съединения в резултат 
на химични или физични реакции (вклю­
чително разтворителите, които биват 
унищожавани – например чрез изгаряне 
или друг начин на пречистване на отпа­
дъчни газове или отпадъчни води, или 
уловени, например чрез адсорбция, стига 
те да не са отчетени в О6, О7 или О8);
• O6 – органични разтворители, съдържащи 
се в събрани отпадъци; 
• O7 – органични разтворители или съ­
държащи се в препарати органични 
разтворители, които се продават или са 
предназначени за продажба като продукт 
с търговска стойност; 
• O8 – органични разтворители, съдържащи 
се в рециклирани препарати за повторна 
употреба, но не за влагане в процеса, 
стига те да не са отчетени в О7; 
• O9 – органични разтворители, изпускани 
по друг начин. 
Насоки за използването на плана за уп­
равление на разтворители за проверка на 
спазването на изискванията
4. Използването на плана за управление 
на разтворителите се определя от конкрет­
ното изискване, чието спазване трябва да се 
провери, както следва: 
a) проверка на спазването на изискването 
за намаляване, посочено в алинея 6, буква а) 
от приложението, с обща пределно допустима 
стойност на емисиите, изразена в емисии от 
разтворителя за единица продукт, или както 
е определено по друг начин в приложението: 
i) за всички дейности, използващи въз­
можността за намаляване, спомената 
в алинея 6, буква а) от приложението, 
планът за управление на разтворите­
лите следва да се прилага ежегодно за 
определяне на потреблението; потреб­
лението може да бъде изчислено чрез 
следното уравнение: 
С = I1 – O8
Успоредно с това следва да се определят 
твърдите вещества, използвани при нанасянето 
на покрития, с оглед да се получи годишната 
контролна емисия и целевата емисия за всяка 
година; 
ii) за оценка на спазването на изис­
кванията чрез общата пределно допус­
тима стойност, изразена в емисии от 
разтворителя за единица продукт, или 
както е определено по друг начин в 
приложението, планът за управление 
на разтворителите следва да се прилага 
ежегодно за определяне на емисиите на 
ЛОС. Емисиите на ЛОС могат да бъдат 
изчислени чрез следното уравнение: 
E = F + O1,
където F са неорганизираните емисии 
на НМЛОС, определени в буква б), 
подточка i) по-долу. Стойността, полу­
чена за емисиите, трябва да се раздели 
на съответния параметър за продукта; 
б) определяне на неорганизираните еми­
сии на ЛОС за сравнение със стойностите 
на неорганизираните емисии, посочени в 
приложението: 
i) методика: случайните емисии на ЛОС 
могат да се изчислят чрез следното 
уравнение: 
F = I1 – O1 – O5 – O6 – O7 – O8 
или 
F = O2 + O3 + O4 + O9
Това количество може да бъде определе­
но чрез директно измерване на съответните 
количества. Друга възможност е еквива­
лентно изчисление да бъде направено чрез 
други средства, например като се използва 
ефективността на улавяне на емисиите при 
процеса. Стойността на неорганизираните 
емисии се изразява като част от вложените 
разтворители, която може да се определи чрез 
следното уравнение: 
I = I1 + I2;
ii) честота: неорганизираните емисии 
на ЛОС могат да бъдат определени чрез 
кратък, но изчерпателен набор от из­