Държавен вестник, бр. 52, 2005 г., стр. 24

С Т Р .  24
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  52
1
2
3
4
Carpinus betulus L.
cbe
Габър
обикновен
Castanea sativa Mill.
csa
Кестен
обикновен
Cedrus atlantica Carr.
cat
Кедър атласки
Cedrus libani A.
Richard
cli
Кедър ливански
Fagus sylvatica L.
fsy
Бук обикновен
Fraxinus angustifolia
fan
Ясен полски
Vahl.
Fraxinus execelsior L.
fex
Ясен планински
Larix decidua Mill.
lde
Лиственица
европейска
Larix x eurolepis Henry
leu
Лиственица
хибридна
Larix kaempferi Carr.
lka
Лиственица
японска
Larix sibirica Ledeb.
lsi
Лиственица
сибирска
Picea abies Karst.
pab
Смърч
обикновен
Picea sitchensis Carr.
psi
Смърч ситков
Pinus brutia Ten.
pbr
Бор брутски
Pinus canariensis C.
pca
Бор канарски
Smith
Pinus cembra L.
pce
Бор европейски
Pinus contorta Loud.
pco
Бор конторта
Pinus halepensis Mill.
pha
Бор алепски
Pinus leucodermis
Antoine
ple
Мура черна
Pinus nigra Arnold
var. austriaca
pni
Бор черен
var. calabrica
var. corsicana
var. maritima
var. clusiana
Pinus pinaster Ait.
ppa
Бор морски
Pinus pinea L.
ppe
Пиния
Pinus radiata D. Don
pra
Бор лъчист
Pinus sylvestris L.
psy
Бор бял
Populus spp. and
alba
pop
Тополи и техни-
artificial hybrids
canadensis
те изкуствените
between those
nigra
хибриди
species
tremula
etc.
Prunus avium L.
pav
Череша
обикновена
Pseudotsuga menziesii
pme
Зелена дугласка
Franco
Quercus cerris L.
qce
Цер
Quercus ilex L.
qil
Дъб каменен
Quercus petraea Liebl.
qpe
Дъб зимен
Quercus pubescens
qpu
Дъб космат
Willd.
Quercus robur L.
qro
Дъб летен
Quercus rubra L.
qru
Дъб червен
Quercus suber L.
qsu
Дъб корков
Robinia
rps
Акация бяла
pseudoacacia L.
Tilia cordata Mill.
tco
Липа дребно-
листна
Tilia platyphyllos
tpl
Липа едролистна
Scop.
Fagus orientalis Lipsky
Бук източен
Pinus peuce Gr.
Мура бяла
Quercus frainetto Ten.
Благун
Tilia tomentosa
Липа
Moench.
сребролистна
Abies Borisii regis
Интрогресивен
Mattfeld
хибрид между
бяла ела и
гръцка ела
Abies concolor Lindl
Ела сребриста
ex Hildebr
Corylus colurna L.
Леска турска
Gleditchia
Гледичия
triacanthos L.
тришипна
Juglans nigra L.
Орех черен
Morus alba L.
Черница бяла
Picea pungens Engelm
Смърч сребрист
1
2
3
4
Pinus strobus L.
Бор веймутов
Platanus orientalis L.
Чинар източен
Pyrus communis L.
Круша
обикновена
Sorbus domestica L.
Скоруша
Sorbus torminalis L.
Брекина
Grantz
Taxus baccata L.
Тис обикновен
Ulmus laevis Pall
Бряст бял
Приложение № 2
към чл. 10
Особености при определяне на насаждения за
източници на горски репродуктивни матери-
али от иглолистни и широколистни видове
Иглолистни видове
Бял бор (P. silvestris L.). Източниците се отделят
от следните екотипове по надморски височини:
—нископланински—от 750—800 до 1100 (1200)
м н.в.;
—среднопланински—от 1100 (1200) до 1600
(1700) м;
—високопланински—над 1600 (1700) м.
 Предпочитат се чисти насаждения или с огра-
ничено участие на друг вид, а дърветата да са с
тясна, островърха корона, фини клони и пълно-
дървесни, слабосбежисти стъбла.
Изборът на източници за горски репродуктив-
ни материали в културите се осъществява след 20-
годишна възраст, когато фенотипната и селекци-
онната диференциация между индивидите е добре
изразена, а някои от тях започват редовно да зала-
гат генеративни пъпки.
Черен бор (Pinus nigra Arn.). Източниците мо-
гат да се отделят от три едафотипа:
—скален—върху ерозирани карстови терени;
—варовиков—върху излужени хумуснокарбо-
натни почви;
—силикатен—върху силикатна основна скала.
В таксономично отношение се различават след-
ните групи: източна—var. palasiana и var. austriaca,
и западната—var. poiretiana и var. gocensis, които
групи са обособени и екологически.
Находищата в Габра, Палатик и Славянка се
отъждествяват с var. gocensis.
Културите може да бъдат отделяни за източни-
ци след 25—30 г. възраст, когато диференциация-
та е добре изразена и индивидите започват да се-
меносят редовно и обилно.
Черна мура ( Pinus leucodermis Antoine ). Енде-
мичен и реликтен вид. У нас се среща в планините
Славянка и Пирин. Диференциацията настъпва
след 60-годишна възраст.Расте изключително на
варовити почви, което е свързано с растежните осо-
бености на вида, а не с повишени изисквания към
варовика.
При селекцията се предпочитат дървета и на-
саждения с преобладаване на конусовидна корона,
с добре самоокастрени и пълнодървесни стъбла.
Бяла мура (Pinus peuce Grsb.). Източниците
могат да се отделят от два едафотипа: карбонатен
и силикатен. Фенотипните признаци на дървета-
та, по които се извършва селекцията, са: вретено-
видна корона, плитко напукана, плочковидна кора,
с червен цвят на шишарките преди узряване (чер-
веноплодна—var. erythrocarpa).