Държавен вестник, бр. 86, 2017 г., стр. 3

БРОЙ  86	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
„Такси по изпълнението
Чл. 73а. (1) Сборът от всички такси по 
изпълнението за сметка на длъжника в едно 
изпълнително производство не може да над-
вишава за задължения в размер:
1. до 10 на сто от минималната работна 
заплата – 30 на сто от минималната работна 
заплата;
2. от 10 до 20 на сто от минималната ра-
ботна заплата – 40 на сто от минималната 
работна заплата;
3. от 20 до 50 на сто от минималната ра-
ботна заплата – 50 на сто от минималната 
работна заплата;
4. от 50 на сто до една минимална работна 
заплата – 70 на сто от минималната работна 
заплата;
5. от една до две минимални работни за-
плати – 80 на сто от минималната работна 
заплата;
6. от две до три минимални работни за-
плати – 90 на сто от минималната работна 
заплата.
(2) В общия сбор на таксите по изпълне-
нието не се включват таксите във връзка с 
администриране на жалби срещу действия на 
съдебния изпълнител, както и за уведомяване 
на присъединени взискатели и за присъеди-
няването им. 
(3) В случаите, когато е достигнат общият 
сбор на таксите по ал. 1 и взискателят поиска 
нови изпълнителни действия, таксите за тях са 
за негова сметка и не се дължат от длъжника.“
§ 7. В чл. 79, ал. 1 се създава т. 3: 
„3. разноските, направени от взискателя, 
са за изпълнителни способи, които не са 
приложени.“
§ 8. В чл. 108 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. В ал. 1 думите „държавни учреждения 
и“ и „управление или“ се заличават.
2. В ал. 2 след думата „държавата“ се до-
бавя „и държавни учреждения, включително 
поделения и клонове на последните“, а думите 
„спорното правоотношение“ се заменят с „пра-
воотношението, от което произтича спорът“.
§ 9. В чл. 115 се правят следните изменения 
и допълнения: 
1. Досегашният текст става ал. 1. 
2. Създава се ал. 2:
 „(2) Прекият иск на увредено лице, спрямо 
което застрахователят е отговорен, се предя-
вява и по постоянния адрес или седалище на 
ищеца, или по местонастъпване на застрахо-
вателното събитие.“
§ 10. В чл. 127 се създава ал. 4:
„(4) По осъдителен иск за парично взема-
не ищецът посочва банкова сметка или друг 
начин за плащане.“
§ 11. В чл. 236, ал. 1 се правят следните 
изменения и допълнения: 
1. Създава се нова т. 7:
„7. банковата сметка, по която да се пре-
ведат присъдените суми, или друг посочен от 
ищеца начин за плащане;“. 
2. Досегашната т. 7 става т. 8.
§ 12. В чл. 245, ал. 3, изречение второ 
накрая се добавя „както и за събраните от 
длъжника такси и разноски в изпълнителното 
производство“.
§ 13. В чл. 274, ал. 3 в текста преди т. 1 
след думите „ал. 1“ се добавя „и ал. 2“.
§ 14. В чл. 280 се правят следните изме-
нения и допълнения:
1. Алинея 1 се изменя така:
„(1) На касационно обжалване пред Вър-
ховния касационен съд подлежат въззивните 
решения, в които съдът се е произнесъл по 
материалноправен или процесуалноправен 
въпрос, който е:
 1. решен в противоречие със задължи-
телната практика на Върховния касационен 
съд и Върховния съд в тълкувателни решения 
и постановления, както и в противоречие с 
практиката на Върховния касационен съд;
 2. решен в противоречие с актове на Кон-
ституционния съд на Република България или 
на Съда на Европейския съюз;
 3. от значение за точното прилагане на 
закона, както и за развитието на правото.“
2. Създава се нова ал. 2:
„(2) Независимо от предпоставките по 
ал. 1 въззивното решение се допуска до каса­
ционно обжалване при вероятна нищожност 
или недопустимост, както и при очевидна 
неправилност.“
3. Досегашната ал. 2 става ал. 3.
§ 15. В чл. 286, ал. 1, т. 3 думите „ал. 2“ 
се заменят с „ал. 3“.
§ 16. В чл. 290 се създава ал. 3:
„(3) Решението по ал. 2 не представлява 
задължителна съдебна практика.“ 
§ 17. Член 291 се отменя.
§ 18. В чл. 340, ал. 2 накрая се добавя 
„както и самостоятелно от поставения под 
ограничено запрещение“.
§ 19. В чл. 393, ал. 1 след думите „Закона 
за лечебните заведения“ се добавя „както 
и върху вземания на лечебни заведения от 
Националната здравноосигурителна каса“. 
§ 20. В чл. 396, ал. 2 след думите „ал. 1“ 
се добавя „и ал. 2“.
§ 21. В чл. 410, ал. 2 се създава изречение 
второ: „В заявлението се посочва и банкова 
сметка или друг начин за плащане.“
§ 22. В чл. 411 се правят следните допъл-
нения: 
1. В ал. 1, изречение второ след думата 
„изпраща“ се добавя „незабавно“. 
2. В ал. 2, т. 1 накрая се добавя „и заяви-
телят не отстрани допуснатите нередовности 
в тридневен срок от съобщението“. 
§ 23. В чл. 412 се правят следните измене-
ния и допълнения: 
1. Създава се нова т. 7:
„7. банковата сметка, по която да се пре-
ведат присъдените суми, или друг начин за 
плащане;“.
2. Досегашната т. 7 става т. 8.
3. Досегашната т. 8 става т. 9 и в нея ду-
мите „т. 7“ се заменят с „т. 8“.