Държавен вестник, бр. 85, 2006 г., стр. 49

Б Р О Й  85
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  49
4. За драгиран материал и утайка от канализаци-
ята целта на управлението на отпадъците трябва да
бъде да се идентифицират и контролират източни-
ците на замърсяване. Това следва да се постигне чрез
прилагане на стратегии за предотвратяване получа-
ването на отпадъци в сътрудничество със съответ-
ните местни и национални агенции, които контро-
лират точковите и другите източници на замърсява-
не. Докато не бъде достигната тази цел, проблемите
със замърсен материал от драгиране могат да се ре-
шават чрез използване на техники за управление на
депонирането в морето или на сушата.
Разглеждане на възможностите за управление
на отпадъци
5. Заявленията за преднамерено изхвърляне на
отпадъци или други материали трябва да доказ-
ват, че са взети под внимание следните йерархич-
но подредени възможности, свързани в нараства-
ща степен с въздействието върху околната среда:
5.1. повторна употреба;
5.2. рециклиране на място;
5.3. разрушаване на вредните компоненти;
5.4. третиране за намаляване или отстраняване
на вредните компоненти;
5.5. депониране на сушата, във въздуха или във
водата.
6. Разрешение за преднамерено изхвърляне на
отпадъци или други материали се отказва, ако
институцията, издаваща разрешение, установи, че
съществуват възможности за повторна употреба,
рециклиране или третиране на отпадъци без нену-
жен риск за човешкото здраве или околната среда
или цената е непропорционална. Практическите
възможности за други начини за депониране се
разглеждат в светлината на сравнителната оценка
на риска, включваща преднамереното изхвърляне
и неговите алтернативи.
Химични, физични и биологични свойства
7. Детайлното описание и характеризиране на
отпадъците е важно предварително условие при
разглеждане на алтернативите и е основа за взе-
мане на решение за преднамерено изхвърляне на
даден отпадък. Ако отпадъкът е толкова лошо
описан, че не може да се направи съответната оцен-
ка за потенциалното въздействие върху човешко-
то здраве и околната среда, този отпадък не може
да бъде подложен на преднамерено изхвърляне.
8. При характеризирането на отпадъци и тех-
ните компоненти се вземат под внимание:
8.1. произход, общо количество, форма и сред-
но съдържание;
8.2. свойства: физични, химични, биохимични
и биологични;
8.3. токсичност;
8.4. устойчивост: физична, химична и био-
логична; и
8.5. акумулиране и биотрансформация в биоло-
гичния материал или седиментите.
Списък на действията
9. Всяка договаряща се страна разработва наци-
онален списък на действията, за да се създаде меха-
низъм за преглед на възможните отпадъци и техния
състав, въз основа на техния потенциален ефект върху
човешкото здраве и морската среда. При избора на
вещества за разглеждане в списъка на действията се
дава приоритет на токсичните, устойчивите и био-
акумулиращите се вещества от антропогенни източ-
ници (например кадмий, живак, органохалогени,
петролни въглеводороди и където е необходимо,
арсен, олово, мед, цинк, берилий, хром, никел и вана-
дий, органични силициеви съединения, цианиди, флу-
ориди и пестициди или техните вторични продукти,
различни от органохалогените). Списъкът на дейст-
вията може също така да се използва като ключов
механизъм за последващи разглеждания за предот-
вратяване получаването на отпадъци.
10. В списъка на действията се определя гор-
но ниво, а също може да се определи и долно
ниво. Горните нива трябва да се поставят така,
че да се избегнат внезапните или хроничните
ефекти върху човешкото здраве или върху чувс-
твителните морски организми, представителни
за морската екосистема. Прилагането на списъ-
ка на действията се отразява върху три възмож-
ни категории отпадъци:
10.1. отпадъци, които съдържат определени
вещества или които водят до биологични ефекти,
превишаващи съответните горни нива, няма да
бъдат подлагани на преднамерено изхвърляне,
освен ако не се направят приемливи за преднаме-
рено изхвърляне чрез използване на техники или
процеси за управление;
10.2. отпадъци, които съдържат определени
вещества или които водят до биологични ефекти
под съответните долни нива, трябва да се разглеж-
дат като слабо отразяващи се на околната среда,
предвид преднамерено изхвърляне; и
10.3. отпадъци, които съдържат определени
вещества или които водят до биологични ефек-
ти под съответните горни нива, но над долните
нива, изискват по-детайлна оценка, преди да се
определи дали са подходящи за преднамерено
изхвърляне.
Избор на район за преднамерено изхвърляне
11. Информацията, необходима за избор на ра-
йон за преднамерено изхвърляне, включва:
11.1. физични, химични и биологични характе-
ристики на водния стълб и морското дъно;
11.2. местоположение на местата за отдих, важ-
ни обекти или друго използване на морето в райо-
на, който се разглежда;
11.3. оценка на установените потоци, свързани с
преднамереното изхвърляне във връзка със същес-
твуващите потоци от вещества в морската среда; и
11.4. икономическо и експлоатационно при-
ложение.
Оценка на потенциалните ефекти
12. Оценката на потенциалните ефекти трябва
да води до кратко описание на очакваните послед-
ствия от възможностите за депониране в морето
или на сушата, т.е. “Хипотезите за въздействие”.
Това е основата за решаване, дали да се одобри,
или да се откаже предлаганата възможност за де-
пониране, и да се определят изискванията за мо-
ниторинг на околната среда.
13. Оценката за преднамерено изхвърляне тряб-
ва да включва информацията за характеристиките
на отпадъците, условията в предлагания район за
преднамерено изхвърляне, потоците и предлагани-