Държавен вестник, бр. 40, 2017 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  40
субекти – производители на енергия от ВИ, 
което е от общ интерес за ЕС. Тази цел е 
обвързана с по-мащабната задача за нисковъг­
леродна икономика и решаване на проблема 
с климатичните промени, като едновремен-
но се гарантира сигурност на енергийните 
доставки. Осигуряването на функциониращ 
енергиен пазар е от първостепенно значение 
за политиката на Съюза в областта на енер-
гетиката (чл. 194 (1) а) ДФЕС). ЕС приема 
три последователни законодателни пакета в 
периода 1996 – 2009 г. с дългосрочната цел 
да бъдат интегрирани и да се либерализират 
националните пазари за електроенергия и газ. 
С оглед предмета на настоящото дело вни-
мание заслужават приетите от Комисията през 
2008 г. Насоки на Общността относно държавна 
помощ за защита на околната среда (Насоките 
2008 г., „Официален вестник“ на Европейския 
съюз (ОВ на ЕС) 2008/C 82/1). В раздел 1.1 
от въведението се отбелязва, че през 2007 г. 
Европейският съвет призовава държавите 
членки и институциите на ЕС да предприемат 
действия за разработване на устойчива ин-
тегрирана европейска политика за климата и 
енергията (цел, която е очертана още в чл. 1 
от Директива 2003/30 за насърчаването на упо-
требата на биогорива или други възобновяеми 
горива). За постигането на посочените по-горе 
взаимнообвързани цели са предвидени мерки 
за насърчаване производството на енергия от 
ВИ в раздел 3.1.6, които включват два вида 
помощи: помощ за инвестиции и оперативна 
помощ. Относно втория вид помощ се под-
чертава, че тя следва да покрива нормална 
капиталова възвръщаемост, както и че всяка 
помощ за инвестиции трябва да се извади от 
производствените разходи. 
Третият законодателен пакет, известен като 
либерализационен пакет, приет през 2009 г., 
развива идеята за интегрирана политика и цели 
по-нататъшно либерализиране на вътрешния 
пазар на електроенергия (Директивата за 
електроенергията (2009/72/EО) и Директивата 
за природен газ (2009/73/ЕО), включително и 
енергия от ВИ. 
Директива 2009/28 за насърчаване използ-
ването на енергия от възобновяеми източници 
и за изменение и впоследствие за отмяна на 
директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (ОВ на 
ЕС L 140, 5.06.2009 г.; (Директива 2009/28/
ЕО), противоречие с която се твърди в съ-
образителната част на искането за § 18 ПЗР 
ЗИДЗЕ, се асоциира с третия законодателен 
пакет в сектор енергетика. Формално тя не 
е включена в него, а е приета в рамките на 
пакета за климатичните промени (ПКП), 
основан на възприетата идея за интегрирана 
политика, и изразява спецификата на про-
веждането на политиките в ЕС. Директива 
2009/28/ЕО наред с другото определя редица 
основни понятия в правната уредба на сектор 
енергия от ВИ, между които от значение тук 
е дефинирането в чл. 2 (k) на „схема за под-
помагане“. Схемите за насърчаване използ-
ването на енергия от ВИ включват, но без да 
се изчерпват, и прякото ценово подпомагане, 
в т.ч. преференциални тарифи (Feed-in-tariff) 
и премийни плащания. Директива 2009/28 
определя задължителна цел за 20 % дял на 
енергия от ВИ в крайното брутно потребление 
на енергия в ЕС до 2020 г., разбита в задъл-
жителни на национално ниво индикативни 
цели за държавите членки (Приложение I, 
част А). Директивата определя и набор от 
механизми за осъществяване на национал-
ните цели и предоставя широка свобода на 
преценка и избор за всяка държава – членка 
на ЕС, относно средствата за постигане на 
индикативната цел за енергия от ВИ. Тя 
определя правната рамка, която включва 
задължителни цели като гарант за необхо-
димата дългосрочна стабилност на стопан-
ската общност, за да могат да се извършват 
рационални, устойчиви инвестиции в сектор 
енергия от ВИ (пункт 8, 14 от преамбюла на 
Директива 2009/28). Едновременно е поста-
вен акцент върху пазарното ориентиране на 
схемите за подпомагане (пункт 25 от Дирек-
тива 2009/28/ЕО). На практика най-мащабно 
прилаганата схема по директивата е тази 
за пряко ценово подпомагане във форма на 
преференциални цени, макар и в отделни 
случаи да се прилага и схемата на зелени 
сертификати и други схеми.
Въз основа на констатациите в оценките 
през 2011 г. (COM(2011)0031) и през 2013 г. 
(COM(2013)0175), а именно, че пазарът на 
енергийно ефективни продукти не се развива 
така динамично, както е прогнозирано; че 
запазването на високи цени за изкупуване на 
енергията от ВИ при бързото поевтиняване на 
технологиите за енергия от ВИ и съществено 
нарасналия обем на този вид енергия натоварва 
неадекватно крайните потребители – индус-
трията и битовите потребители, ЕК прави 
съществен за развитието на електроенергийния 
пазар извод. В обобщен вид той изразява по-
зицията, че често некоординираната държавна 
интервенция води до деформиране на пазара 
на електроенергия с негативни последици за 
инвестициите и трансграничната търговия, 
свързано и с прилагането на непазарно ори-
ентирани схеми за насърчаване. 
През 2013 г. са представени допълнителни 
насоки за постигане на целите за енергията 
от ВИ при по-ниски разходи (COM(2013)7243) 
и ЕК обявява извършването на цялостно пре-
разглеждане на субсидиите, които държавите 
членки имат право да предлагат в сектор 
енергия от ВИ. Изразено е ясно предпочита-
ние към пазарно ориентираните способи, като 
търговете, преференциалните премии и др., 
пред обичайно използваните преференциални 
тарифи. Насоките относно държавната помощ 
за опазване на околната среда и за енергетика 
за периода 2014 – 2020 г. (Насоки за държавна 
помощ (2014/C 200/01) оформят допълнително 
новата рамка за схемите за подпомагане на 
енергията от ВИ в очертаната посока.