Държавен вестник, бр. 102, 2005 г., стр. 82

С Т Р .  82
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  102
3. Проба
Пробата за изпитване е с маса най-малко 35 kg.
Количеството материал, преминало през сито с
отвор 50 mm и задържано на сито с отвор 19,0 mm,
се заменя с количество материал, преминало през
сито 19,0 mm и задържано на сито 4,75 mm. Избира
се представителна проба с маса около 11 kg за из-
вършване на изпитването за определяне на мак-
сималната обемна плътност на скелета на почва-
та при оптимално водно съдържание. Останалата
част от пробата се разделя така, че да се получат
три представителни проби, всяка от които с маса
около 6,8 kg.
4. Зависимост “плътност—водно съдържание”
Използва се проба с маса 11 kg за определяне на
оптималното водно съдържание и максималната
обемна плътност на скелета на изследвания мате-
риал.
5. Начин на провеждане на изпитването
5.1. Три пробни тела се уплътняват така, че тех-
ните плътности да варират от 95 % (или по-малко)
до 100 % (или повече) от максималната обемна
плътност на скелета на изпитваната проба.
Забележка3. Първото пробно тяло се уплътнява с
10 удара на пласт, второто—с 30 удара на пласт, а
третото—с 65 удара на пласт. Повече от 56 удара на
пласт обикновено се изискват за получаване на 100 %
от максималната обемна плътност на скелета.
Забележка4. Може да се изпита само едно проб-
но тяло, което да се уплътни до максималната обем-
на плътност на скелета при оптимално водно съ-
държание.
5.2. Формата се закрепва към основната плоча,
прикрепва се наставката и се претегля с точност 5
g. Вкарва се разделителният диск и върху него се
поставя груба филтърна хартия.
5.3. Всяка една от трите проби с маса 6,8 kg,
подготвени съгласно т. 3, се разбърква с вода за
получаване на оптимално водно съдържание.
5.4. Първата проба се уплътнява във формата
на пет еднакви пласта до получаване на пробно тяло
с височина около 127 mm. Всеки пласт се уплътня-
ва с най-малкия избран брой на ударите до получа-
ване на плътност, равна на 95 % или по-малка от
максималната плътност.
5.5. Водното съдържание на материала се опре-
деля при започване и завършване на процеса на
уплътняване (две проби). Всяка влажна проба е с
маса най-малко 100 g—за дребнозърнести почви, и
най-малко 500 g—за едрозърнести почви.
5.6. Наставката се отстранява и посредством
коригиращата линия уплътнената почва се подрав-
нява, докато се изравни с горния ръб на формата за
уплътняване. Неравните повърхности се запълват
с дребнозърнест материал. Разделителният диск се
отстранява, формата с уплътнената почва се обръ-
ща наопаки и върху нея се поставя филтърна хар-
тия. Формата се затяга към перфорираната основ-
на плоча и се прикрепва наставката. Формата с
пробното тяло се претегля с точност 5 g.
5.7. Уплътняват се другите две проби с маса 6,8 kg
в съответствие с процедурата, описана в т. 5.4 и 5.6.
Уплътняването на втората проба се извършва с
междинния брой на ударите на пласт, а уплътнява-
нето на третата проба—с най-големия брой на уда-
рите на пласт.
6. Накисване на пробните тела
6.1. Перфорираната плоча с регулируемо стъб-
ло се поставя върху почвената проба във формата,
като се поставят достатъчно на брой пръстеновид-
ни тежести с маса 2,26 kg, за да се получи натовар-
ване, равно на натоварването от геоложкия товар
и от пластовете от конструкцията на пътната нас-
тилка, разположени над пласта, откъдето е взет
изпитваният материал. Общата маса на използва-
ните тежести не трябва да е по-малко от 4,54 kg.
6.2. Стативът с индикаторния часовник се пос-
тавя върху горния ръб на формата за уплътняване
и индикаторът се нагласява на нулев отчет в начал-
но положение.
6.3. Формата за уплътняване се потапя във вода,
като се осигурява свободен достъп на водата до
повърхността и основата на пробното тяло. По
време на накисването нивото на водата във форма-
та и в съда за накисване се поддържа на около
25,4 mm над повърхността на пробното тяло. Проб-
ното тяло се накисва за 96 h (4 денонощия).
Забележка5. Периодът за накисване (не по-малко
от 24 h) може да е по-кратък при зърнести материали
с дрениращи свойства, ако това не се отразява на
резултатите от изпитването. За някои глинести поч-
ви необходимият период за накисване може да е по-
вече от четири денонощия.
6.4. В края на деветдесет и шестия час от накис-
ването от индикатора се взема крайният отчет за
пробното тяло. Набъбването на пробното тяло се
изчислява като процент от първоначалната му ви-
сочина:
Промяна във височината
на пробното тяло след
накисване (mm)
Набъбване (%) = ––––––––––––––––ѕ. 100.
Първоначална височина
на пробното тяло (mm)
6.5. Пробното тяло се изважда от съда за накис-
ване, повърхността му се подсушава, след което то
се оставя в продължение на 15 min за изцеждане на
водата. Трябва да се внимава да не се наруши по-
върхността му в процеса на отводняване. След това
се отстраняват натоварващите пръстени и перфо-
рираната плоча.
Забележка6. След изцеждането на водата пробни-
те тела могат да се претеглят, за да се определи плът-
ността на изпитвания материал след накисването.
7. Изпитване за определяне на калифорнийския
показател за носимоспособността на почвата
7.1. Пръстеновидните и прорязаните тежести
се поставят върху пробните тела, като масата им
трябва да е равна на тази, използвана по време на
накисването. За да се предотврати разместване-
то на по-меките материали в отвора, образуван
от тежестите, първоначално се поставя една пръс-
теновидна тежест, след което се поставя бутало-
то за проникване в пробното тяло. След наглася-
ване на буталото останалите тежести се поста-
вят около него.
7.2. Буталото се нагласява при натоварване 4,54
kg, след което двата индикаторни часовника, из-
мерващи потъването и натоварването, се поставят
на нулев отчет.