Държавен вестник, бр. 70, 2004 г., стр. 3

Б Р О Й  70
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
Чл. 3. (1) Държавната здравна политика се
ръководи и осъществява от Министерския съвет.
(2) Министерският съвет по предложение на
министъра на здравеопазването одобрява На-
ционална здравна стратегия, която се приема
от Народното събрание.
(3) Министерският съвет по предложение на
министъра на здравеопазването приема нацио-
нални здравни програми.
(4) Националната здравна стратегия и наци-
оналните здравни програми се основават върху
оценка на здравното състояние и здравните
потребности на гражданите, здравно-демограф-
ските тенденции и ресурсните възможности на
националната система за здравеопазване.
(5) Националните здравни програми се фи-
нансират от републиканския бюджет като ди-
ференцирани разходи от бюджета на Министер-
ството на здравеопазването и могат да бъдат
подпомагани чрез други финансови източници.
Чл. 4. Националната система за здравеопаз-
ване включва лечебните заведения по Закона
за лечебните заведения, здравните заведения
по този закон и Закона за лекарствата и апте-
ките в хуманната медицина, както и държав-
ните, общинските и обществените органи и ин-
ституции за организация, управление и конт-
рол на дейностите по опазване и укрепване на
здравето.
Раздел II
Органи на управление на националната
система за здравеопазване
Чл. 5. (1) Министърът на здравеопазване-
то ръководи националната система за здраве-
опазване и осъществява контрол върху дей-
ностите по:
1. опазване здравето на гражданите и дър-
жавен здравен контрол;
2. осъществяване на спешна медицинска
помощ, трансфузионна хематология, стационар-
на психиатрична помощ, медико-социални гри-
жи за деца до тригодишна възраст, трансплан-
тация и здравна информация;
3. осигуряване и устойчиво развитие на
здравните дейности в лечебните и здравните
заведения;
4. медицинска експертиза.
(2) Министърът на здравеопазването пред-
ставя в Народното събрание годишен доклад за
състоянието на здравето на гражданите и из-
пълнението на Националната здравна страте-
гия в срок до три месеца преди началото на
бюджетната година.
(3) Министърът на здравеопазването утвър-
ждава разпределението на субсидиите от репуб-
ликанския бюджет за дейностите—предмет на
този закон, по програми, с изключение на дей-
ностите по ал. 1, т. 1 и 2.
(4) Министърът на здравеопазването осъщес-
твява методическо ръководство и контрол на
медицинската дейност на лечебните заведения,
създадени към Министерския съвет, Министер-
ството на отбраната, Министерството на вът-
решните работи, Министерството на правосъ-
дието и Министерството на транспорта и съоб-
щенията.
(5) Министърът на здравеопазването упраж-
нява и други правомощия, възложени му със
закон или с нормативен акт на Министерския
съвет.
Чл. 6. (1) Към министъра на здравеопазва-
нето се създава Висш медицински съвет.
(2) Висшият медицински съвет включва пе-
тима представители, определени от министъра
на здравеопазването, петима представители на
Българския лекарски съюз, трима представи-
тели на Съюза на стоматолозите в България,
трима представители на Националната здрав-
ноосигурителна каса (НЗОК) и по един пред-
ставител на Националното сдружение на общи-
ните, на всяко висше медицинско училище и на
Българския Червен кръст. Министърът на здра-
веопазването е председател на съвета без право
на глас.
(3) Висшият медицински съвет е консул-
тативен орган, който обсъжда и дава стано-
вища по:
1. приоритетите на Националната здравна
стратегия;
2. етични проблеми на медицината и биоме-
дицината;
3. законопроекти и проекти на нормативни
актове на Министерския съвет в областта на
здравеопазването и от компетентността на
министъра на здравеопазването;
4. доклада на министъра на здравеопазване-
то по чл. 5, ал. 2;
5. годишния проектобюджет на здравеопаз-
ването;
6. научните приоритети в областта на меди-
цината и стоматологията;
7. годишния прием на студенти и специали-
занти от професионална област “здравеопазва-
не” и критериите за определяне на учебните бази
за провеждане на студентско и следдипломно
обучение по чл. 91 и 92 от Закона за лечебните
заведения;
8. видовете специалности от професионална
област “здравеопазване”.
(4) Организацията и дейността на Висшия
медицински съвет се уреждат с правилник, из-
готвен от Висшия медицински съвет и утвър-
ден от министъра на здравеопазването.
Чл. 7. (1) Държавната здравна политика
на територията на областта се осъществява
и организира от регионален център по здра-
веопазване (РЦЗ) и регионална инспекция за
опазване и контрол на общественото здраве
(РИОКОЗ).
(2) За организиране на здравната помощ в
общините съответният общински съвет може
да създава служба по здравеопазване в състава
на общинската администрация. Дейността на