Държавен вестник, бр. 31, 2003 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  31
(9) Идентификация по ал. 1 не се извършва
и декларация по ал. 7 не се подава, когато кли-
ентът е българска банка, чужда банка, получи-
ла разрешение (лицензия) от Българската на-
родна банка да осъществява дейност в страната
чрез клон, банка от страна—членка на Евро-
пейския съюз, както и банка от държава, вклю-
чена в списък, утвърден със съвместна заповед
на министъра на финансите и управителя на
Българската народна банка.
(10) В списъка по ал. 9 се включват държа-
ви, чието законодателство съдържа изисквания,
съответстващи на изискванията на този закон.
Списъкът се обнародва в “Държавен вестник”.
(11) В случаите, при които поради характера
на операцията или сделката нейната стойност
не може да бъде определена към момента на
извършването є, лицето по чл. 3, ал. 2 и 3 е длъж-
но да идентифицира клиента в момента, в кой-
то стойността на операцията или сделката бъде
определена, ако тя е над 30 000 лв. или тяхната
равностойност в чужда валута, съответно над
10 000 лв. или тяхната равностойност в чужда
валута, когато плащането се извършва в брой.
Този случай не изключва задължението за иден-
тификация при установяване на трайни търгов-
ски отношения.
(12) Лицата по чл. 3, ал. 2, т. 2 идентифици-
рат клиентите си при сключване на застрахова-
телен договор съгласно раздел I от приложение
№ 1 към чл. 6, ал. 2 от Закона за застраховането,
когато брутният размер на периодичните пре-
мии или вноски по застрахователния договор за
една година е 2000 лв. или повече, или премията
или вноската по застрахователния договор е
еднократна и е в размер 5000 лв. или повече.
(13) Лицата по чл. 3, ал. 2 и 3 са длъжни да
идентифицират клиентите си и извън случаите
по ал. 1—12, когато възникне съмнение за из-
пиране на пари.”
§ 4. В чл. 5 се създава ал. 3:
“(3) При съмнение, че лицето, извършващо
операция или сделка, не действа от свое име и
за своя сметка, лицата по чл. 3, ал. 2 и 3 са длъж-
ни да извършат уведомяването по чл. 11 и да
предприемат подходящи мерки за събиране на
информация за идентифициране на лицето, в
чиято полза реално се извършва операцията или
сделката. Мерките се определят с правилника
за прилагане на закона.”
§ 5. В чл. 6 се правят следните изменения:
1. Алинея 3 се изменя така:
“(3) От документите по ал. 1, т. 1 и 2 се сне-
ма копие, освен ако данните, съдържащи се в
тях, се отразяват точно в други документи, със-
тавяни от лицето по чл. 3, ал. 2 и 3, и се съхра-
няват при условията на чл. 8.”
2. В ал. 5 думите “за идентифициране на кли-
енти” се заличават.
3. В ал. 7 думите “чл. 6” се заменят с “този
закон”.
§ 6. Член 10 се изменя така:
“Чл. 10. (1) Агенцията за финансово разуз-
наване е администрация към министъра на
финансите, която получава, съхранява, проуч-
ва, анализира и разкрива информация, получе-
на при условията и по реда на този закон.
(2) Агенцията по ал. 1 е юридическо лице на
бюджетна издръжка със седалище София.
(3) Структурата, организацията на дейност-
та и числеността на персонала на агенцията се
определят с устройствен правилник, приет от
Министерския съвет.
(4) Агенцията за финансово разузнаване се
представлява и ръководи от директор, който се
назначава от министъра на финансите, съгласу-
вано с министър-председателя за срок 5 години
без ограничения в броя на преназначаванията.
(5) За директор на агенцията може да бъде
назначено лице, което:
1. има магистърска степен по право или ико-
номика и най-малко 5 години стаж по съответ-
ната специалност;
2. не е осъждано с влязла в сила присъда за
умишлено престъпление от общ характер;
3. не е едноличен търговец, неограничено
отговорен съдружник в търговско дружество,
управител или изпълнителен член на търговс-
ко дружество, търговски пълномощник или
прокурист;
4. не е обявяван в несъстоятелност като ед-
ноличен търговец или като неограничено отго-
ворен съдружник в търговско дружество;
5. не е бил член на управителен или контро-
лен орган на търговско дружество, съответно
кооперация, прекратени поради несъстоятел-
ност през последните две години, предхождащи
датата на назначаването, ако има неудовлетво-
рени кредитори.
(6) Директорът на агенцията не може да
извършва друга платена дейност освен препо-
давателска или научна, или като член на меж-
дународна организация във връзка с дейността
на агенцията.
(7) Обстоятелствата по ал. 5, т. 3, 4 и 5 и по
ал. 6 се удостоверяват с декларация.
(8) Директорът на агенцията може да бъде
предсрочно освободен от министъра на финан-
сите, съгласувано с министър-председателя,
преди изтичането на срока по ал. 1:
1. по негова писмена молба;
2. при обективна невъзможност да изпълня-
ва задълженията си, продължила повече от 6
месеца;
3. при влязла в сила присъда за умишлено
престъпление от общ характер или лишаване
по съдебен ред от правото да заема съответната
длъжност;
4. при грубо или системно нарушаване на този
закон или на нормативните актове за неговото
прилагане.
(9) Министърът на финансите определя за-
местник-министър на финансите, който изпъл-
нява функциите на главен инспектор на финан-
совото разузнаване, предвидени в този закон
или в друг нормативен акт.