Държавен вестник, бр. 10, 2016 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  10
Член 4
Местно лице
1. За целите на тази Спогодба терминът 
„местно лице“ на едната договаряща държава 
означава всяко лице, което съгласно зако-
нодателството на тази държава подлежи на 
данъчно облагане в нея на основание своето 
местожителство, местопребиваване, място на 
учредяване, място на управление или всеки 
друг критерий от подобно естество, като също 
включва тази държава, нейно политическо 
подразделение или орган на местна власт. 
Този термин обаче не включва лице, което 
подлежи на данъчно облагане в тази държава 
само по отношение на доходи или печалби 
от прехвърляне на имущество от източници 
в тази държава. 
2. Терминът „местно лице на едната дого-
варяща държава“ включва:
а) пенсионна схема, учредена в тази дър-
жава; и
б) организация, която е учредена и функци-
онира изключително за религиозни, благотво-
рителни, научни, културни или образователни 
цели (или за повече от една от тези цели) и 
която е местно лице на тази държава съглас-
но нейните закони, независимо дали целият, 
или част от нейния доход или печалби могат 
да бъдат освободени от облагане с данък 
съгласно националното законодателство на 
тази държава.
3. Когато въз основа на разпоредбите на 
ал. 1 едно физическо лице е местно лице на 
двете договарящи държави, тогава неговото 
положение се определя, както следва:
а) то се счита за местно лице само на 
държавата, в която разполага с постоянно 
жилище; ако то разполага с постоянно жи-
лище в двете държави, то се счита за местно 
лице само на държавата, с която има по-тесни 
лични и икономически връзки (център на 
жизнени интереси);
б) ако държавата, в която е центърът на 
жизнените му интереси, не може да бъде оп-
ределена или ако то не разполага с постоянно 
жилище в нито една държава, то се счита 
за местно лице само на държавата, в която 
обичайно пребивава;
в) ако то обичайно пребивава в двете 
държави или в нито една от тях, то се счита 
за местно лице само на държавата, на която 
е гражданин;
г) ако то е гражданин и на двете държа-
ви или на нито една от тях, компетентните 
органи на договарящите държави ще решат 
въпроса чрез взаимно споразумение.
4. Когато в съответствие с разпоредбите 
на ал. 1 лице, което не е физическо лице, е 
местно лице на двете договарящи държави, 
компетентните органи на договарящите дър-
жави ще положат усилия чрез взаимно спора-
з) терминът „международен транспорт“ 
означава всеки превоз с кораб, самолет или 
шосейно превозно средство, освен когато 
корабът, самолетът или превозното средство 
се експлоатират единствено между места в 
едната договаряща държава от предприятие, 
което не е местно лице на тази държава;
и)	терминът „компетентен орган“ означава:
(i) в България – министърът на финан-
сите или упълномощен представител;
(ii) в Обединеното кралство – коми-
сарите от Службата по приходи и 
митници на Нейно Величество или 
техен упълномощен представител;
к)	терминът „национално лице“ означава:
(i) по отношение на България – всяко 
физическо лице, притежаващо бъл-
гарско гражданство, и всяко юридиче-
ско лице, гражданско дружество или 
асоциация, чийто статут се определя 
от действащите закони в България;
(ii) по отношение на Обединеното крал-
ство – всеки британски гражданин 
или всеки британски поданик, кой-
то не притежава гражданството на 
някоя друга държава или територия 
от Британската общност, при усло-
вие че има право на пребиваване 
в Обединеното кралство, и всяко 
юридическо лице, гражданско дру-
жество или асоциация, чийто статут 
се определя от действащите закони 
в Обединеното кралство;
л) терминът „стопанска дейност“ включва 
осъществяването на професионални услуги 
и на други дейности с независим характер;
м) терминът „пенсионна схема“ означава 
всеки план, схема, фонд, фондация, тръст 
или друго споразумение, създадено в едната 
договаряща държава, което: 
(i) e освободено в общия случай от 
данъчно облагане върху доходите 
съгласно законите на тази държава, и
(ii) функционира основно, за да админи-
стрира или предоставя пенсии или 
облаги при пенсиониране или за да 
придобива доход за целите на едно 
или повече такива споразумения.
2. При прилагането на разпоредбите на 
Спогодбата от едната договаряща държава 
всеки термин, който не е определен в нея, има 
значението, което му придава към момента 
на прилагането законодателството на тази 
държава по отношение на данъците, обхва-
нати от Спогодбата, освен ако контекстът не 
изисква друго; всяко значение съгласно при-
ложимите данъчни закони на тази държава ще 
има предимство спрямо значението, дадено 
на термина в други закони на тази държава.