Държавен вестник, бр. 11, 2007 г., стр. 25

Б Р О Й  11
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  25
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
ДЪРЖАВНА КОМИСИЯ
ПО СИГУРНОСТТА НА
ИНФОРМАЦИЯТА
СПОРАЗУМЕНИЕ
между Република България и Кралство Испа-
ния за взаимна защита и обмен на класифи-
цирана информация
(Утвърдено с Решение № 107 от 21 февруари
2006 г. на Министерския съвет. В сила от 29 де-
кември 2006 г.)
Република България и Кралство Испания,
наричани по-нататък “страни”,
Водени от убеждението за промените в поли-
тическата ситуация в света и отчитайки важна-
та роля на тяхното взаимно сътрудничество
между двете страни за стабилизирането на мира,
международната сигурност и взаимното доверие,
Като осъзнават, че за доброто сътрудничес-
тво може да се наложи обмен на класифицира-
ната информация между страните,
Желаейки да създадат правила, регулиращи
взаимната защита на класифицирана информа-
ция, обменяна между страните по силата на
бъдещи споразумения за сътрудничество или
класифицирани договори,
се договориха за следното:
Член 1
Приложимост
(1) Това споразумение установява процеду-
ри за защита на класифицираната информация,
обменяна между страните.
(2) Това споразумение не може да бъде из-
ползвано от която и да е страна с цел да получи
класифицирана информация, която другата
страна е получила от трета страна.
Член 2
Определения
За целите на това споразумение,
(1) “Класифицирана информация” представ-
лява всяка информация (а именно познание,
което може да бъде обективирано във всякаква
форма) или “материал”, определени да изиск-
ват защита срещу нерегламентирано разкрива-
не, на които е определено ниво на класифика-
ция за сигурност.
(2) “Класифициран материал” е всеки пред-
мет от техническо естество, оборудване, устройс-
тво или оръжие, произведени или в процес на
производство, както и съставни части, изпол-
звани за производството им, съдържащи класи-
фицирана информация.
(3) “Класифициран документ” е всяка фор-
ма на записана класифицирана информация,
независимо от физическата є форма или харак-
теристики, например ръчно или машинно на-
писан материал (вкл. писмо, рисунка, план),
носители на информация (вкл. хард диск, дис-
кета, чип, магнитна лента, компактдиск), фо-
тографии и видеозаписи, както и тяхното оп-
тично или електронно възпроизвеждане.
(4) “Контрагент” е физическо или юридичес-
ко лице, което участва в изпълнението на класи-
фициран договор или което притежава правоспо-
собност да сключва класифицирани договори.
(5) “Класифициран договор” е споразумение
между два или повече контрагенти, създаващо
и дефиниращо права и задължения между тях,
което съдържа или изисква достъп до класифи-
цирана информация.
(6) “Компетентен орган по сигурността” е
органът, определен от съответната страна като
отговорен за прилагането и контрола по изпъл-
нението на това споразумение.
(7) “Страна-получател” е страната, на която
е предоставена класифицирана информация.
(8) “Страна-източник” е страната, която
създава класифицирана информация.
(9) “Трета страна” е международна органи-
зация или държава, която не е страна по това
споразумение.
(10) “Разрешение за достъп” означава реше-
ние на компетентния орган по сигурността или
друг съответен орган, произтичащо от процеду-
ра по проучване, което установява, че лицето
отговаря на условията за получаване на достъп
до класифицирана информация при спазване на
съответното национално законодателство.
(11) “Удостоверение за сигурност” означава
решение на компетентния орган по сигурност-
та или друг съответен орган, което установява,
че от гледна точка на сигурността обектът при-
тежава физическа или физическа и организа-
ционна способност да работи със и да защитава
класифицирана информация при спазване на съ-
ответното национално законодателство.
(12) “Принципът “Необходимост да се знае”
означава, че достъп до класифицирана инфор-
мация може да бъде даден само на лице, което
има доказана необходимост да узнае или при-
тежава такава информация, за да изпълнява
служебните или професионалните си задълже-
ния, в рамките на които информацията е била
предоставена на страната-получател.
(13) “Нарушаване на мерките за сигурност”
означава действие или бездействие, противоре-
чащо на националното законодателство, което
води или може да доведе до нерегламентирано
разкриване или унищожаване на класифицирана
информация или загуба на такава информация.
Член 3
Нива на класификация за сигурност
(1) Страните се съгласяват, че следните нива
на класификация за сигурност са еквивалентни
и съответстват на нивата на класификация за
сигурност, определени в националното законо-
дателство на съответната страна.