Държавен вестник, бр. 2, 2003 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  2
Загуба
Чл. 12. (1) Загуба са рисковите експозиции-
те, при които обслужването е трайно нарушено
или поради тежкото финансово състояние на
длъжника задълженията му се приемат за не-
събираеми, независимо че имат частична въз-
становителна стойност, която може да се реа-
лизира в бъдеще.
(2) Една рискова експозиция се класифици-
ра като загуба, ако отговаря на общите условия
по ал. 1 или на едно от следните условия:
1. натрупани са просрочени плащания по глав-
ницата или по лихвите със забава над 180 дни;
2. длъжникът е обявен в несъстоятелност;
3. длъжникът е в процес на ликвидация и
съществува риск да останат неудовлетворени
кредитори;
4. вземането, отразено като балансова пози-
ция, е предмет на съдебно производство или е
присъдено от съда на банката, но не е събрано;
5. други условия, даващи основание да се
счита, че съществува опасност рисковата екс-
позиция да не бъде изплатена.
Г л а в а  т р е т а
ФОРМИРАНЕ НА ПРОВИЗИИ ЗА ЗАГУБИ
ОТ ОБЕЗЦЕНКА
Чл. 13. (1) Банките формират специфични
провизии за загуби от обезценка за индивиду-
ално значими експозиции, за разликата между
балансовата стойност от предходния отчетен
период на рисковата експозиция и нейната въз-
становима стойност към отчетния период.
(2) Възстановимата стойност на рисковата
експозиция се определя, като:
1. договорените парични потоци се намаля-
ват с процент за риск от загуби в зависимост от
класификационната група на експозицията:
а) за експозиции под наблюдение не по-мал-
ко от 10 %;
б) за нередовни експозиции не по-малко от
30 %;
в) за съмнителни експозиции не по-малко
от 50 %;
г) за загуби 100 %;
2. установените очаквани парични потоци
по т. 1 се дисконтират чрез прилагане на съот-
ветния ефективен лихвен процент.
(3) Размерът на специфичната провизия за-
губи от обезценка за рискова експозиция, по
която има бързоликвидно обезпечение (от най-
добро качество), е равен на разликата между
балансовата стойност и възстановимата стой-
ност на рисковата експозиция към отчетния
период, която остава непокрита от нетната ре-
ализуема стойност на обезпечението.
(4) Размерът на специфичните провизии за
условни задължения, отчетени като задбалан-
сови позиции, се определя по реда на ал. 2, т. 1,
букви “в” и “г”, ако условните задбалансови за-
дължения отговарят на общите условия на раз-
поредбите на чл. 11, ал. 1, чл. 12, ал. 1.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
РЕЖИМ НА ЛИХВИТЕ
Обща разпоредба
Чл. 14. Балансово начислените лихви, вклю-
чително капитализираните, се отчитат като
приходи за съответния период, считано от да-
тата на тяхното начисляване, независимо от
момента на реалното им изплащане.
Забрана за начисляване на лихва върху лихва
Чл. 15. Банките не могат да начисляват лих-
ви върху лихви, освен в случаите на капитали-
зиране на лихвите по реда на чл. 16.
Капитализиране на лихвите
Чл. 16. (1) Банките могат да договарят със
своите клиенти капитализиране на лихвите
само ако са изпълнени едновременно следни-
те условия:
1. длъжникът е в състояние да плати своите
задължения за сметка на постъпленията от
дейността си;
2. възможността за капитализирането е пред-
видена в първоначалния договор и се основава
на планиран временен недостиг на парични
средства на длъжника;
3. изплащането на цялото задължение,
включително капитализираните лихви, се ос-
новава на планирано и разумно преценено бъ-
дещо събитие;
4. общата експозиция, включително капита-
лизираните лихви, е обезпечена.
(2) Банките не могат да капитализират прос-
рочени лихви.
Г л а в а  п е т а
ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ НА РИСКОВИТЕ ЕКС-
ПОЗИЦИИ, ЗАДБАЛАНСОВО ОТЧИТАНЕ
НА РИСКОВИТЕ ЕКСПОЗИЦИИ, КЛАСИ-
ФИЦИРАНИ КАТО ЗАГУБА, И ОТНАСЯНЕ
(РЕИНТЕГРИРАНЕ) КЪМ ПЕЧАЛБАТА НА
ПРОВИЗИИ ЗА ЗАГУБИ ОТ ОБЕЗЦЕНКА
Преструктуриране на рискови експозиции
Чл. 17. (1) Една експозиция се счита за пре-
структурирана, когато първоначалните усло-
вия на споразумението са изменени чрез дава-
не на отстъпки от страна на банката към длъж-
ника, предизвикани от влошаване на финансо-
вото му състояние, водещо до невъзможност
да се изплати дългът, които не би дала при
други обстоятелства.
(2) Не е преструктурирана експозиция, коя-
то не е идентифицирана като влошена, напълно
е обезпечена и има основание да се счита, че
банката ще събере главницата и лихвата.
(3) Преструктурирането се извършва за смет-
ка на начислените провизии за загуби от обез-
ценка, респективно прекласификация в друга
класификационна група и доначисляване на
провизии за загуби от обезценка.
(4) Преструктурирана експозиция не може
да бъде прекласифицирана в по-нискорискова