Държавен вестник, бр. 44, 2017 г., стр. 22

СТР.  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  44
Представителят на Върховната админи­
стративна прокуратура представя мотивирано 
становище за неоснователност на жалбата и 
законосъобразност на подзаконовия норма­
тивен акт в оспорените му части. 
Допустимост на жалбата. 
Предмет и срочност на оспорването: съ­
гласно чл. 185 АПК подзаконовите нормативни 
актове могат да се оспорват пред съд изцяло 
или в отделни техни разпоредби. С жалбата 
на Камарата на инженерите в инвестицион­
ното проектиране Наредбата за изменение 
и допълнение на Наредба № 4 от 2001 г. за 
обхвата и съдържанието на инвестиционните 
проекти, издадена от министъра на инвести­
ционното проектиране, обнародвана в ДВ, 
бр. 9 от 11.11.2014 г., в сила от 12.12.2014 г., се 
оспорва частично – само в частта, с която по 
§ 1 се създава ал. 3 със следното съдържание: 
„(3) Задължителните части на инвестицион­
ните проекти, необходими за издаване на 
разрешение за строеж в отделните фази на 
проектиране за обектите от четвърта и пета 
категория съгласно Наредба № 1 от 2003 г. 
за номенклатурата на видовете строежи (ДВ, 
бр. 72 от 2003 г.), са определени в приложение 
към наредбата“, и свързания с тази разпоредба 
§ 50, с който се създава приложение към чл. 1, 
ал. 3, както и в частта на § 40, съгласно който 
глава двадесет и втора „Част проект за орга­
низация и изпълнение на строителството“ се 
отменя. Доколкото съгласно чл. 187, ал. 1 АПК 
подзаконовите нормативни актове могат да 
бъдат оспорени без ограничение във времето, 
жалбата следва да се счита подадена в срок.
Процесуалната легитимация на страните: 
жалбоподател по делото е Камарата на ин­
женерите в инвестиционното проектиране, 
София (КИИП). Съгласно чл. 2, ал. 2 и чл. 3 
от Закона за камарите на архитектите и ин­
женерите в инвестиционното проектиране 
същата е професионална организация на 
инженерите, придобили проектантска пра­
воспособност в устройственото планиране и 
инвестиционното проектиране. Камарата е 
юридическо лице по закон – чл. 3 ЗКАИИП 
и видно от удостоверение от 28.01.2016 г. 
(лист 189) на Службата по вписванията е 
регистрирана като такова. С Тълкувателно 
решение № 2 от 12.02.2010 г. на общото събра­
ние на ВАС по Т.Д. № 4 от 2009 г. е прието, 
че съсловните (браншовите) организации и 
другите юридически лица с нестопанска цел 
могат да оспорват подзаконови нормативни 
актове при наличието на правен интерес, 
обоснован от предмета на дейност и целите, 
за които са създадени. Доколкото Камарата 
на инженерите в инвестиционното проекти­
ране по силата на чл. 1 от специалния закон 
представлява професионална организация на 
инженерите в инвестиционното проектиране, 
същата има процесуална легитимация да 
оспорва подзаконов нормативен акт, издаден 
във връзка с условията на инвестиционното 
проектиране. Решение за оспорване на подза­
коновия нормативен акт е взето с Решение от 
27.11.2014 г. на Управителния съвет на Кама­
рата. Жалбата, с която е сезиран настоящият 
тричленен състав на ВАС, е подписана от 
председателя на Управителния съвет, проце­
суалните действия по подаване на жалбата 
на когото са потвърдени и на заседание на 
УС от 1.04.2016 г., видно от протокол № 128 
на решение по т. 9 (лист 197). 
Ответник по делото е министърът на ре­
гионалното развитие и благоустройството. 
Според чл. 153, ал. 1 АПК страни по делото 
са оспорващият, органът, издал администра­
тивния акт, както и всички заинтересовани 
лица. Оспорената в настоящото производство 
Наредба за изменение и допълнение на Наред­
ба № 4 от 2001 г. за обхвата и съдържанието 
на инвестиционните проекти е издадена от 
министъра на инвестиционното проектира­
не. С Решение на Народното събрание от 
7.11.2014 г. за приемане на структура на МС 
на РБ Министерството на инвестиционното 
проектиране се закрива, като след изменение 
на § 6 от същата наредба изпълнението є се 
възлага на министъра на регионалното разви­
тие и благоустройството от преобразуваното 
с цитираното по-горе решение на НС Минис­
терство на регионалното развитие и благо­
устройството. Налице е хипотезата на чл. 153, 
ал. 2 АПК, при която, когато след издаване на 
административния акт органът бъде закрит, 
без да е посочен негов правоприемник, страна 
по делото е овластеният с компетентността 
да издава същите актове орган.
 Предвид изложеното настоящият съдебен 
състав намира, че жалбата против Наредбата 
за изменение и допълнение на Наредба № 4 от 
2001 г. за обхвата и съдържанието на инвести­
ционните проекти, издадена от министъра на 
инвестиционното проектиране, е допустима и 
следва да бъде разгледана по същество.
Оспорената наредба е издадена по законо­
вата делегация от чл. 139, ал. 5 ЗУТ, редакция 
ДВ, бр. 66 от 2013 г., в сила от 26.07.2013 г., 
съгласно текста на който министърът на ин­
вестиционното проектиране издава наредба за 
обхвата и съдържанието на инвестиционните 
проекти. Наредбата е обнародвана в ДВ, бр. 9 
от 11.11.2014 г., в сила от 12.12.2014 г.
Видно от представената по делото преписка 
по приемането є, проектът на наредбата е бил 
публикуван на сайта на министерството на 
2.10.2014 г. и е бил подложен на обществено