Държавен вестник, бр. 31, 2026 г., стр. 7

БРОЙ  31	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
(ЕС) 2016/679“ – чл. 9 от Закона за правната 
защита на личните данни);
– свързват функционално опита и уменията 
с дейността на надзорния орган – например 
Гърция („научна експертиза и професионален 
опит в области, свързани с мисията и компе­
тентността на органа“ – чл. 11 от Закона за 
защита на данните); Ирландия („притежава 
необходимите квалификации, опит и умения, 
за да може Комисията да изпълнява ефек­
тивно своите функции“ – чл. 15 от Закона за 
защита на данните); Латвия („професионална 
квалификация, подходяща за изпълнението 
на задачите на Инспектората“ – Раздел 7 от 
Закона за обработката на лични данни).
Сред примерите за държави членки, които 
не поставят специфични изисквания в област­
та на защитата на личните данни, могат да 
бъдат посочени: Дания („назначаването на 
председателя, членовете и техните заместни­
ци се основава на тяхната професионална 
квалификация“ – чл. 27 от Закон за допълни­
телни разпоредби към Регламента за защита 
на физическите лица при обработването на 
лични данни и за свободното движение на 
такива данни); Кипър („лицето, назначено за 
комисар, трябва да притежава квалификации­
те за назначаване на съдия във Върховния 
съд“ – чл. 19 от Закон за защита на физиче­
ските лица при обработването на лични данни 
и за свободното движение на такива данни); 
Нидерландия („отговаря на изискванията 
за назначаване като съдия в съд“ – чл. 7 от 
Закон за прилагане на Общия регламент за 
защита на данните). Българската законода­
телна уредба се ограничава с изискването 
за правоспособен юрист с 10 години стаж по 
специалността си, без да изисква поне част 
от този стаж да е бил свързан с областта на 
защитата на личните данни.
5. Това разнообразие от законодателни 
подходи към изпълнението на регулативните 
задължения на държавите членки по чл. 54, 
пар. 1, буква „б“ ОРЗД е индикатор за лип­
сата на единно разбиране за същността и 
значението на общите условия към членовете 
на надзорните органи, предвидени в чл. 53, 
пар. 2 ОРЗД. Съображение 121 ОРЗД създава 
двусмислие относно рамката на тези регула­
тивни задължения, като посочва, че „общите 
условия за члена или членовете на надзорния 
орган следва да бъдат определени със закон 
във всяка държава членка“, а чл. 54, пар. 1, 
буква „б“ ОРЗД предвижда уреждане със закон 
на „необходимите квалификации и условия за 
допустимост на назначаването на членовете 
на всеки надзорен орган“.
В този контекст възникват въпросите дали 
държавите членки имат свободата да уредят 
изисквания за квалификации, опит и умения, 
без те да са относими към областта на защи­
тата на личните данни, т.е. без функционална 
връзка със задачите и правомощията, които 
ОРЗД възлага на надзорните органи, и какво 
разбиране следва да се вложи в израза „ква­
лификациите, опита и уменията, по-специално 
в областта на защитата на личните данни“. 
Тези понятия не са дефинирани за целите на 
ОРЗД, но предвид кумулативното им избро­
яване няма съмнение, че те представляват 
отделни условия към всеки член на надзорен 
орган. Изясняването на тяхното съдържание 
е важно с оглед функционалния им характер, 
който следва от израза „необходими, за да 
изпълнява своите задължения и да упражнява 
своите правомощия“. Затова процедурата по 
избор е необходимо да гарантира, че „всеки 
член трябва да има квалификациите, опита 
и уменията, по-специално в областта на за­
щитата на личните данни“.
Тези въпроси са свързани с тълкуването 
на правото на Европейския съюз и според 
нас предполагат отправяне на преюдициал­
но запитване до Съда на ЕС на основание 
чл. 267 от Договора за функционирането на 
Европейския съюз. Производството за прею­
дициално запитване има за цел да осигури 
еднообразното тълкуване на правото на 
Съюза, което в разглеждания контекст е от 
изключително значение, тъй като „нивото на 
защита на правата и свободите на физическите 
лица във връзка с обработването на такива 
[лични] данни следва да бъде равностойно 
във всички държави членки“, както посочва 
съображение 10 ОРЗД.
6. Оспореното пред Конституционния съд 
решение за избиране на председател на КЗЛД 
е прието в рамките на процедура, която е 
уредена с Решение за приемане на Процедур­
ни правила за условията и реда за предла­
гане на кандидати за председател и членове 
на Комисията за защита на личните данни, 
представянето и публичното оповестяване на 
документите и изслушването на кандидатите в 
Комисията по вътрешна сигурност и общест­
вен ред, както и процедурата за избирането 
им от Народното събрание (ДВ, бр. 15 от 
2025 г.; Процедурни правила). Предвидени­
те в Процедурните правила изисквания за 
аргументиране на „добрата професионална 
репутация“ (т. 2) и прилагане на документи, 
удостоверяващи „добра репутация, знания, 
умения и професионален опит“ (т. 2, буква 
„е“) не могат да бъдат отнесени към конкрет­
ни изисквания на уредбата по чл. 8, ал. 1 – 3 
ЗЗЛД. Ако целта на тези допълнителни 
изисквания е била да съобразят общите условия 
на чл. 53, пар. 2 ОРЗД за „квалификациите, 
опита и уменията, по-специално в областта 
на защитата на личните данни“, би следвало 
да се очаква ОРЗД също да бъде посочен сред 
правните основания за приемане на решението 
за Процедурните правила, както и знанията, 
уменията и професионалният опит да са на­
сочени изрично към областта на защитата 
на личните данни. Подобно уточнение не е 
направено, а в Процедурните правила няма 
нито едно позоваване на ОРЗД. Вероятно по