Държавен вестник, бр. 58, 2022 г., стр. 38

СТР.  38	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  58
В периода на обучението на жалбоподателите 
като школници в Средното милиционерско 
училище – Пазарджик, е имал действие За­
конът за всеобщата военна служба в Народ­
на република България (обн., ДВ, бр. 13 от 
14 февруари 1958 г.; отм., бр. 112 от 27 декември 
1995 г., в сила от 28.02.1996 г.). В рамките на 
същия период е действала и разпоредбата на 
чл. 81 ППЗП (отм.).
Съгласно Закона за всеобщата военна 
служба в Народна република България (отм.) 
военната служба е задължителна за всички 
граждани. Военната служба във Въоръжените 
сили се състои от действителна военна служба 
и служба в запаса. На действителна военна 
служба се намират маршалите, генералите, 
офицерите, свръхсрочнослужещите старшини 
и сержанти, приети за кадър във Въоръже­
ните сили, и всички срочнослужещи от сер­
жантския, войнишкия и курсантския състав, 
които служат редовната си военна служба във 
Въоръжените сили. Служещите редовната си 
военна служба от сержантския и войнишкия 
състав се наричат срочнослужещи, а приетите 
на щатна служба след изслужване на редов­
ната военна служба – свръхсрочнослужещи. 
Намиращите се на действителна военна служба 
се наричат военнослужещи, а зачислените в 
запаса – запасни. На редовна военна служба 
подлежат всички български граждани, които 
в годината на набора навършват 18 години 
и са годни да служат във Въоръжените сили 
или в Строителните войски (чл. 21 ЗВВСНРБ).
Съгласно чл. 10 от Закона за отбраната и 
въоръжените сили на Република България 
(обн., ДВ, бр. 112 от 27.12.1995 г., в сила от 
27.02.1996 г.; отм., бр. 35 от 12.05.2009 г., в 
сила от 12.05.2009 г.) военната служба във 
Въоръжените сили е държавна служба с 
особено предназначение, която се изпълнява 
съгласно Конституцията и закона. Лицата, 
изпълняващи военна служба, са военнослу­
жещи. Военнослужещите се ползват с всички 
права по Конституцията и законите, доколкото 
друго не е предвидено в този закон. Военната 
служба е кадрова и наборна, съответно по 
своето правно положение военнослужещите са 
кадрови и наборни (чл. 83 ЗОВСРБ). Всички 
мъже, граждани на Република България, год-
ни за военна служба, които са навършили 18 
години, подлежат на наборна военна служба. 
Наборната военна служба е задължителна и 
се изпълнява при условия и по ред, опреде­
лени в Конституцията и в този закон (чл. 96 
ЗОВСРБ).
Военнослужещите могат да се обучават, да 
придобиват квалификации и професионална 
подготовка във военни и граждански акаде­
мии и училища, школи и учебни центрове 
(чл. 213, ал. 1 ЗОВСРБ). Съгласно чл. 90, ал. 2 
ЗОВСРБ при постъпване на обучаващите се 
във висшите военни училища се присвоя­
ва звание „курсант“, а в средните военни 
училища, колежи и школи – „школник“. На 
завършилите школите за запасни офицери се 
присвоява звание „старшина-школник“ (чл. 90, 
ал. 3 ЗОВСРБ).
Разпоредбата на чл. 96 ЗОВСРБ, която 
обявява наборната военна служба за задъл­
жителна, е отменена съгласно изменение на 
закона (ДВ, бр. 46 от 12 юни 2007 г., в сила 
от 1.01.2008 г.).
Нормите на чл. 44, ал. 1 и 2 от Наредбата 
за пенсиите и осигурителния стаж се прилагат 
по отношение на лица, отслужили наборна 
военна служба, както и по отношение на 
лица, които са се обучавали като курсанти и 
школници във висши и средни училища след 
навършване на пълнолетие. Разпоредбите не 
пораждат проблеми при правоприлагането, 
що се отнася до уредения с тях общ случай, 
при който за осигурителен стаж се признава 
времето на наборната военна служба. При 
втория нормативно уреден случай за осигу­
рителен стаж се признава времето на обуче­
ние на курсанти и школници до размера на 
наборната служба съобразно действащото 
законодателство, но при условие, че курсан­
тите и школниците са навършили 18-годишна 
възраст. С въвеждането на възрастов критерий 
формално се постига уеднаквяване на изис­
кванията по двете нормативни хипотези, тъй 
като по закон наборната служба се изпълнява 
от лица, навършили 18 години. С въведения 
регламент нормите имат стеснено приложно 
поле, от което са изключени случаите на 
непълнолетни лица, обучавани във военни 
училища и школи, чието обучение е признато 
за отбита редовна военна служба. Издателят 
на акта е следвало да съобрази подзаконовата 
нормативна уредба с тази по Указ № 151 от 
5.02.1971 г. и Указ № 117 от 31.07.1971 г. за 
откриване на сержантски старшински средни 
военни училища, още повече, че и двата указа 
не са отменени.
Ако целта на издателя на подзаконовия 
нормативен акт е била да не признава за 
осигурителен стаж приравненото на наборна 
служба обучение на лица, които са постъпили 
във военни училища и школи по свой избор, 
придобивайки с обучението определена военна 
квалификация, за разлика от тези, които са 
задължени да постъпят на военна служба с 
навършване на 18-годишна възраст и да служат 
в течение на определен от закона срок, то тя 
не е постигната, при положение че времето 
на обучението се признава за трудов стаж, 
ако лицето е навършило 18 години.
Наред с вече отбелязаното, възприетото 
нормативно разрешение води до неравно 
третиране на лица, поставени в едни и същи 
условия, тъй като времето на обучение на някои 
от лицата, които не са навършили 18 години, 
няма да бъде признато за осигурителен стаж,