Държавен вестник, бр. 97, 2012 г., стр. 147

БРОЙ  97	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  147  
2. Концесия за добив на минерални води
2.1. Общи положения
Концесията и предоставянето на особено 
право на ползване на определени обекти бе въ­
ведено в Конституцията на Република България 
от 1991 г., която създаде основа за уредбата на 
правото на собственост, коренно различна от 
съществуващата до нейното приемане. Предвиден 
бе институтът на публичната собственост като 
гаранция за защита на обществения интерес и 
изрично бе регламентирана концесията като 
специален режим за ползването на вещи – пуб­
лична собственост.  Поради изтъкнатите особе­
ности институтът и понастоящем представлява 
съвкупност от норми на административното и 
гражданското право. Наличието на два субекта на 
публичната собственост – държавата и общината, 
предопределя съответно и наличието на два вида 
концесия, а с приемането на сега действащия 
Закон за концесиите (в сила от 1.07.2006 г.), който 
отмени ЗК от 1995 г. (ДВ, бр. 92 от 17.10.1995 г.), 
беше предвидена и т.нар. „обществена концесия“ 
при концесия за обекти – собственост на пуб­
личноправни организации. 
Един от обектите на концесиониране тра­
диционно са минералните води като публичен 
ресурс с важна обществена значимост.  С оглед на 
особените си качества и свойства в българското 
законодателство минералните води се определят 
като собственост на държавата или собственост 
на общините. Първоначално ползването на 
всички минерални води е предоставяно по пътя 
на концесиите. С изменение в законодателната 
уредба част от тези обекти се предоставят за 
ползване при условията на разрешителен режим, 
като определящо за разграничението между 
правната форма на възможното използване са 
целите на водоползването. Относно общинските 
минерални води: от момента на предвижда­
нето на формата на общинската собственост 
минерални води са предвидени като публична 
собственост на правния субект – общината. От 
този момент тяхното предоставяне за ползване 
на трети лица – различни от носителя на титула 
за собственост, е следвало да се извършва по 
пътя на концесионната процедура. 
2.2. Нормативна уредба 
· Конституция на Република България (КРБ)
· Закон за концесиите (ЗК)
· Закон за водите (ЗВ)
· Закон за държавната собственост (ЗС)
· Закон за общинската собственост (ЗОС)
· Тарифа за таксите, които се събират в сис­
темата на Министерството на околната среда 
и водите
· Наредба № 1 от 10.10.2007 г. за проучване, 
ползване и опазване на подземните води
· Наредба № 3 от 16.10.2000 г. за условията и 
реда за проучване, проектиране, утвърждаване 
и експлоатация на санитарно-охранителните 
зони около водоизточниците и съоръженията за 
питейно-битово водоснабдяване и около водо­
източниците на минерални води, използвани за 
лечебни, профилактични, питейни и хигиенни 
нужди 
· Наредба за изискванията към бутилираните 
натурални минерални, изворни и трапезни води, 
предназначени за питейни цели и др.
Общата правна уредба на концесионирането 
на минералните води се съдържа в ЗК. При 
концесия за добив на минерална вода основното 
съдържание на концесионното право е свърза­
но с използването на минералните води чрез 
водовземане. При предоставяне на концесия за 
добив на минерална вода се прилага общият ред 
на Закона за концесиите, доколкото в Закона 
за водите не са предвидени специални правила. 
Законодателно следователно е решен въпросът 
относно съотношението между нормативните 
актове като „общ – специален“ („ЗК – ЗВ“).
Законът за водите предоставя най-пълна уред­
ба на вещноправния режим на водите и водните 
обекти и на възможностите за тяхното включване 
в стопанския живот посредством предоставянето 
на права, позволяващи реализация на свойствата 
им като обект на правото. Към този нормативен 
акт препращат останалите закони, уреждащи 
режима на придобиването, стопанисването, упра­
влението и разпореждането с недвижимите имоти 
и движимите вещи – собственост на държавата, 
общините или частни субекти. 
ЗВ се явява специален и изключва приложе­
нието на общите правила на посочените закони. 
Тази характеристика следва от особеностите на 
неговия предмет – собствеността и управлението 
на водите на територията на страната като общо­
национален неделим природен ресурс (чл. 1 ЗВ). 
Включването на водата като обект в стопанския 
живот предполага осъществяване на право на 
използване върху водите и/или водните обекти.
2.3. Правен статут на концесията
Чл. 18, ал. 5 КРБ е единственият консти­
туционен текст, отнасящ се до категорията 
на концесията, въз основа на който е приет и 
действащият Закон за концесиите, в сила от 
1.07.2006 г., предвидил ново определение на 
понятието концесия. 
· Концесията възниква въз основа на въз­
мезден писмен договор между концедент и кон­
цесионер и включва правото на концесионера 
да експлоатира определен обект с оглед на 
обществения интерес. 
· Концесионното право е срочно. Налице е 
своеобразна връзка между обема на предоста­
вяните права, необходими за постигането на 
двустранната икономическа целесъобразност на 
договора и определянето на концесионния срок, в 
рамките на допустимата от закона продължител­
ност – до 35 години от влизането в сила на кон­
цесионния договор. За разлика от отменения ЗК 
сега действащият нормативен акт не предвижда 
възможност за удължаване срока на концесията, 
както и не съдържа разпоредба, съгласно която 
при изтичане срока на концесията при равни 
други условия концесионерът има предимство 
пред останалите кандидати. Този законодателен