Държавен вестник, бр. 19, 2005 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  19
рани полицейски операции, операции при нару-
шаване на държавната граница, въздушното и
морското пространство на Република България,
както и други операции, различни от война.
Чл. 45. (1) При заплаха от терористични дейс-
твия или от употреба на оръжие за масово уни-
щожение Националната система за управление
при кризи планира и прилага специални мерки
за реагиране при кризи.
(2) Специалните мерки по ал. 1 включват:
повишен обмен на информация, пресичане на
нерегламентирано движение на хора и матери-
али през границите, засилване на контрола върху
разпространението на оръжия, стоки и техно-
логии с възможна двойна употреба, контрол на
превоза и достъпа до ядрено гориво и радиоак-
тивни материали, действия за осигуряване на
въздушния и морския суверенитет на Републи-
ка България, както и подготовка за ликвидира-
не на последиците от терористична дейност.
Като крайна мярка е разрешена употребата на
сила и оръжие, съответстващи на заплахата.
(3) При необходимост от прилагане на тери-
торията на страната на мярка по ал. 2, изрече-
ние второ решението се взема от органа, в чи-
ето подчинение са силите за реагиране при кри-
зи по чл. 33, ал. 2, т. 1, които действат съгласно
приети от него стандартни процедури.
Чл. 46. Областният управител ръководи
действията по защита на населението, култур-
ните и материалните ценности и околната сре-
да и по овладяването и ликвидирането на пос-
ледиците при:
1. криза, възникнала или разпространила се
на територията на две или повече общини от
областта;
2. криза, възникнала и застрашаваща или раз-
пространила се на територията на потенциално
опасните обекти, включени в областния регис-
тър, с изключение на случаите по чл. 48, т. 3.
Чл. 47. Действията при криза, възникнала на
територията на две съседни общини, намиращи
се на територията на различни области, се ръ-
ководят от областните им управители.
Чл. 48. Министерският съвет осъществява
общото ръководство на дейностите по управле-
ние при кризи, когато:
1. кризата е възникнала или се е разпростра-
нила на територията на две или повече области,
с изключение на случаите по чл. 47;
2. кризата е възникнала или се е разпростра-
нила в гранична за страната зона;
3. кризата е възникнала и застрашава или се
е разпространила на територията на потенци-
ално опасните обекти, включени в централния
регистър по чл. 25, т. 9, буква “б”;
4. кризата е възникнала на територията на
друга държава и засяга български граждани или
територията на дипломатическите и консулс-
ките представителства на Република България;
5. извън случаите по т. 1—4, Съветът по си-
гурност към Министерския съвет направи пред-
ложение за това.
Чл. 49. Органите за управление при кризи
непрекъснато информират висшестоящия им
орган за възникналата криза, нейното развитие
и предприетите мерки.
Чл. 50. (1) При необходимост силите за реа-
гиране при кризи и средствата за овладяване и
преодоляване на последиците от кризата могат
да бъдат увеличени по искане на органа за уп-
равление при кризи и след разрешение на вис-
шестоящия му орган.
(2) При недостиг на сили и средства се отп-
равя искане за помощ към други държави или
международни организации.
Чл. 51. (1) Силите за реагиране при кризи
прилагат превантивни мерки и провеждат не-
отложни действия по предварително разрабо-
тени планове.
(2) При участие в разрешаването на кризи
извън страната силите за реагиране участват в
провеждането на операции с цел прилагането на
предварително планирани и договорени мерки в
съответствие с исканията на другите страни.
Чл. 52. (1) Силите за реагиране при кризи:
1. прилагат превантивни мерки за непосред-
ствена защита на населението и страната при
заплаха от криза;
2. организират и осъществяват охраната на
обектите и системите от критичната инфраст-
руктура, на потенциално опасните обекти и на
стратегическите и особено важните обекти;
3. участват в операции по чл. 44 и чл. 45, ал. 2;
4. оказват медицинска помощ, провеждат
медицинска евакуация и лечение на пострада-
лите лица при криза;
5. прилагат противоепидемични мерки: при
възникване и разпространение на инфекции с
висок медицински и епидемичен риск; при въз-
никване на епидемични взривове или епидемии;
при преднамерено използване на биологични
агенти за причиняване на вреда.
(2) Силите за реагиране участват в други
операции, различни от война, при мандат от
компетентните международни организации.
(3) При участие в операциите по ал. 2 нацио-
налните контингенти се предоставят на разпо-
ложение и изпълняват мисии в съответствие с
условията на съответния международен договор
и с договорените правила за използване на сила.
(4) Националното командване на континген-
тите по време на операциите по ал. 2 се осъщес-
твява от министерствата и ведомствата, към
щата на които принадлежат контингентите.
Раздел III
Кризисно положение
Чл. 53. (1) Кризисно положение се обявява
на територията на цялата страна или на част от
нея при заплаха или възникнала криза.
(2) Целта на обявяване на кризисно положе-
ние е предотвратяване, овладяване и преодоля-
ване на последиците от кризата.
Чл. 54. (1) Кризисно положение се обявява,
съответно отменя, от: