Държавен вестник, бр. 106, 2006 г., стр. 94

С Т Р .  94
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  106
(5) За използване на собствени оценки на пара-
метъра “Загуба при неизпълнение” (LGD) или
конверсионни коефициенти е необходимо разре-
шение от БНБ, което се издава в едногодишен срок
от постъпване на съответното искане и когато
банката удостовери, че е изчислявала тези пара-
метри най-малко за трите поредни години, преди
разрешението за прилагане, съобразно изисквани-
ята, установени в раздел V “Минимални изисква-
ния за използване на вътрешно-рейтингов подход”
на настоящата глава.
(6) Когато банка, получила разрешение за из-
ползване на вътрешно-рейтингов подход, е в несъ-
ответствие с изискванията в тази глава, БНБ изис-
ква банката да предостави план за възстановяване
на съответствието, освен ако докаже, че ефектът
от въпросните несъответствия е несъществен.
Поетапно въвеждане
Чл. 58. (1) Банката, както и предприятията
майка и техните дъщерни предприятия, които са
обект на консолидиран надзор от БНБ по смисъла
на ЗКИ, въвеждат вътрешно-рейтингов подход за
всички свои експозиции, освен ако са налице об-
стоятелствата, предвидени в чл. 62.
(2) След одобрение от БНБ на план за въвежда-
не, вътрешно-рейтинговият подход може да се
въведе чрез поетапно обхващане в срок до 2 годи-
ни на класовете експозиции по чл. 59 в рамките на
съответната структурна единица или в различни-
те структурни единици в банковата група.
(3) Посоченото в ал. 2 важи и при въвеждане
използването на собствени оценки за параметъра
LGD или за конверсионни коефициенти за изчис-
ление на рисковите тегла за експозиции към цен-
трални правителства и централни банки, институ-
ции и  предприятия.
(4) По отношение на класа експозиции на дреб-
но, определени в чл. 59, ал. 1, т. 4, поетапното въ-
веждане може да бъде извършено по отношение
на категориите експозиции, за които се прилагат
корелационни коефициенти по чл. 64, ал. 2, 4 и 5.
(5) Банка, която прилага вътрешно-рейтингов
подход, за който и да е клас експозиции, трябва да
прилага едновременно този подход за класа експо-
зиции “капиталови вземания”.
(6) Банка, която е получила разрешение по
чл. 57, ал. 1 за използване на вътрешно-рейтингов
подход, не може да възобнови използването на
стандартизиран подход, освен с разрешение на БНБ,
при наличие на основателна причина за това.
(7) Банка, която е получила разрешение по
чл. 57, ал. 5 за използване на собствени оценки на
параметъра LGD и конверсионни коефициенти, не
може да възобнови използването на посочените в
чл. 60, ал. 8 оценки за параметъра LGD и конвер-
сионни коефициенти, освен с разрешение на БНБ,
при наличие на основателна причина за това.
Класове експозиции
Чл. 59. (1) Банката класифицира всяка своя
експозиция в един от следните класове експози-
ции:
1. вземания или условни вземания от централ-
ни правителства или централни банки;
2. вземания или условни вземания от инсти-
туции;
3. вземания или условни вземания от предпри-
ятия;
4. вземания или условни вземания на дребно;
5. капиталови вземания;
6. секюритизиращи позиции;
7. други активи, които нямат характер на кре-
дитни вземания.
(2) Следните експозиции се отнасят към експо-
зициите за вземания или условни вземания от цен-
трални правителства или централни банки по
чл. 59, ал. 1, т. 1:
1. експозиции към регионални или местни ор-
гани на властта, третирани като експозиции към
централното правителство съгласно глава четвърта
“Стандартизиран подход” от настоящата част;
2. експозиции към международни банки за раз-
витие и международни организации по списъци № 1
и 2 от приложение № 3, на които се присъжда 0 %
рисково тегло съгласно глава четвърта “Стандар-
тизиран подход” на настоящата част.
(3) Следните експозиции се отнасят към експо-
зициите за вземания или условни вземания от ин-
ституции по чл. 59, ал. 1, т. 2:
1. експозиции към регионални или местни ор-
гани на властта, които не се третират като експо-
зиции към централното правителство съгласно
глава четвърта “Стандартизиран подход” на нас-
тоящата част;
2. експозиции към предприятия от публичния
сектор, които се третират като експозиции към
институции съгласно глава четвърта “Стандарти-
зиран подход” на настоящата част;
3. експозиции към международни банки за раз-
витие, на които не се присъжда 0% рисково тегло
съгласно глава четвърта “Стандартизиран подход”
на настоящата част.
(4) За да бъде квалифицирана определена екс-
позиция като експозиция на дребно по чл. 59, ал. 1,
т. 4, тя трябва да отговаря на следните условия:
1. експозицията е към едно или няколко физи-
чески лица, или към микропредприятие, малко или
средно предприятие;
2. общият размер на задължението към бан-
ката, включително към  нейното предприятие
майка и дъщерните предприятия не превишава
500 000 лева, в това число просрочените експо-
зиции на клиента или на групата свързани лица,
с изключение на вземанията или условните взе-
мания, обезпечени с недвижим имот по смисъла
на чл. 39, ал. 2.
3. тази експозиция се третира последовател-
но за целите на управление на риска на базата на
единен и сходен за всички подобни експозиции
подход;
4. експозицията не се управлява на индивиду-
ална основа, а е част от портфейл от значителен
брой експозиции със сходни характеристики, уп-
равлявани по сходен начин;
(5) Експозиции в капиталови вземания по ал. 1,
т. 5 са:
1. експозициите, които нямат дългов характер
и са остатъчно подчинено вземане върху активите
или дохода на емитента;
2. дългови инструменти, които според иконо-
мическата си същност са еквивалентни на експо-
зициите по т. 1.