Държавен вестник, бр. 14, 2008 г., стр. 5

Б Р О Й  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
ване, образование и личностно развитие, соци-
ално включване и участие, както и други ново-
възникващи в бързо променящия се свят пот-
ребности. Напредъкът при показателите за
благосъстоянието на децата, които не са свър-
зани с доходите, е различен в различните реги-
они и населени места, като детската бедност
преобладава повече в селските райони.
Намаляването на риска от изпадане в бед-
ност и социално изключване е един от основни-
те дългосрочни приоритети на българското
правителство. Налице е тенденция за намаля-
ване равнището на бедност сред населението,
но все още рискът от бедност е по-силен за някои
от идентифицираните рискови групи (етничес-
ки малцинствени групи, възрастни жени, самот-
ни родители, деца в риск, дългосрочно безра-
ботни и други).
Здраве
Промените в детската смъртност са чувст-
вителен показател за икономическото и кул-
турното развитие на обществото. След достиг-
натото високо равнище от 17,5 % през 1997 г.
коефициентът на детска смъртност непрекъс-
нато намалява и през 2005 г. достига 10,4 %. През
2006 г. коефициентът на детска смъртност е
9,7 %, като остава по-висок при някои от етно-
малцинствените общности и особено при ро-
мите. Въпреки че през последните години дет-
ската смъртност в България непрекъснато на-
малява, тя продължава да е по-висока от тази в
европейските страни. В повечето от страните в
Европа коефициентът на детската смъртност е
между 3,0 и 5,0 %. В Унгария, Полша, Латвия,
Литва и Словакия нивото на този показател е в
границите между 6,2 и 7,8 %. Само в Румъния
има по-висока стойност на показателя от наша-
та страна—15,0 %.
За определяне на възрастовата типология на
смъртността се приемат следните възрастови
интервали: 0—4 навършени години и 5—18 на-
вършени години.
Броят на починалите деца от 0 до 4 навър-
шени години е 857, като децата до 1 година са
720, или 84,5 %. Водещи в причините за детска-
та смъртност (0—1 година) са състояния, въз-
никнали в перинаталния период, а от тях—хи-
поксия и асфиксия. Следва относителният дял
на вродените аномалии като причина за смър-
тност, а след тях—болести на дихателната сис-
тема. За периода от 1- до 4-годишна възраст за
2006 г. водещи причини за смъртност са болес-
ти на дихателната система, следвани от вън-
шни причини и т. н
Детската смъртност се свързва с теглото под
установените норми, честотата и тежестта на
инфекциозните заболявания, които от своя стра-
на в голяма степен се повлияват от храненето.
Основни причини за смъртта на деца под 1-го-
дишна възраст през 2004 г., които могат да имат
отношение към храненето в тази възраст, са:
болести на дихателната система—188,9 на
100 000 живородени деца, инфекциозни болес-
ти и паразитози—64,4 на 100 000 живородени,
болести на храносмилателната система—20 на
100 000 живородени деца. Травмите и отравя-
нията при децата под една година, които могат
да бъдат свързани с грижите за отглеждане на
детето, са причина за смъртност при 48,7 на
100 000 живородени деца и се подреждат на 6-о
място в основните причини.
Основните причини за смърт на децата до
4 навършени години са някои състояния в пе-
ринаталния период, на които се дължат 32,6 %,
следват болестите на дихателната система—
17,4 %, вродени аномалии—15,8 %, болести на
органите на кръвообращението—10,7 %, и
външни причини за заболеваемост и смърт-
ност—5,1 %.
При децата над 5 години се появяват разли-
чия в причините за смъртността, които се доб-
лижават по причините за смъртност, както в
европейските страни. Броят на починалите деца
на възраст от 5 до 18 години е 474. Основните
причини за смърт са външни причини за забо-
леваемост и смъртност, чийто относителен дял
е 53 %, следват новообразуванията, болести на
органите на кръвообращението и болести на
дихателната система.
Основните причини за високата детска
смъртност, особено висока при малцинстве-
ните групи, могат да се търсят в по-лошите
материално-икономически условия на живот,
затруднения достъп до здравни грижи и здрав-
ни ресурси и, особено за ромската общност,
значително по-ниското образователно ниво.
Според проучване по проект на програма ФАР
BG 0006.08—“Осигуряване на достъп до здра-
веопазването за малцинствата”, насочено към
измерване на обективния здравен статус на
ромите, е видно, че болен човек има в приб-
лизително 80 % от посетените ромски дома-
кинства в 10 града с компактно ромско насе-
ление. В една четвърт от посетените дома-
кинства е регистриран човек със значителна
степен на трайно увреждане (загубена трудо-
способност—50 % и повече). Проучването по-
сочва, че ромските жени и деца в България са
специална рискова група по отношение на
здравния статус.
На първо място като причина за хоспитали-
зация сред децата са болестите на дихателната
система (37 %), следвани от инфекциозни бо-
лести и паразитози (8 %). На трето място са
травмите и отравянията—6 %, на четвърто—
болестите на храносмилателната система (6 %).
Рисковите фактори на средата и храненето
определят появата на отдавна забравени забо-
лявания, каквото е туберкулозата. От 2000 до
2003 г. средногодишно са възниквали по 3557
нови случая на заболяване от туберкулоза, от
които 275 средно годишно са новите случаи при
деца. През 2005 г. общият брой регистрирани
заболявания от активна туберкулоза на деца до