Държавен вестник, бр. 73, 2006 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  73
(5) Наличието на обстоятелствата, свърза-
ни с твърдяно нарушение, може да се установи
и с представянето на доказателства за единич-
но или еднократно неправомерно използване
на закрилян по този закон дизайн.
Искане на информация за произхода и раз-
пространителските мрежи при нарушение
Чл. 57е. (1) Съдът може по искане на ищеца
да задължи ответника или трето лице да пре-
достави информация относно обстоятелства,
които са от значение за решаване на делото.
(2) Трето лице по смисъла на ал. 1 е всяко
лице, което:
1. държи продукти, предмет на нарушение,
или
2. предоставя услуги, водещи до нарушение,
или
3. ползва услуги, които съставляват наруше-
ние, или
4. е посочено от лице по т. 1—3 като участ-
ник в изработването, производството или раз-
пространението на тези продукти или услуги.
(3) Информацията по ал. 1 може да включва:
1. имената и адресите на производителите,
разпространителите, доставчиците и други лица,
които са били преди това държатели на продук-
тите или услугите, както и на предполагаемите
разпространители на едро и дребно;
2. данни за произведените, доставените, по-
лучените или поръчаните количества, както
и приходите, получени от тези продукти или
услуги.
(4) Разпоредбата на ал. 1 не се прилага, ко-
гато изпълнението є може да доведе до наруша-
ване разпоредба на друг закон.
(5) Разпоредбите на ал. 1 и 3 се прилагат само
за действия, които се извършват за пряка или
непряка икономическа или търговска изгода.
Обезпечителни мерки
Чл. 57ж. (1) При нарушение на правото вър-
ху дизайн или когато има достатъчно данни да
се смята, че такова нарушение ще се извърши
или някое доказателство ще се изгуби, унищо-
жи или укрие, съдът по искане на притежателя
на правото или на лицензополучателя на из-
ключителна лицензия може, без да уведоми ли-
цето, по отношение на което се иска обезпечи-
телната мярка за това, да допусне и някоя от
следните мерки:
1. забрана за извършване на действия, за
които се твърди, че съставляват или ще със-
тавляват неправомерно използване на дизайн;
2. изземване на продуктите, за които се твър-
ди, че имат неправомерно използван дизайн,
както и на други доказателства от значение за
доказване на нарушението;
3. запечатване на помещението, в което се
твърди, че се извършва или ще се извърши на-
рушението.
(2) Допускането, налагането и отменянето на
обезпечителните мерки се извършва по реда на
чл. 308—322 от Гражданския процесуален кодекс,
с изключение на чл. 317, ал. 2, изречение първо,
и доколкото този закон не предвижда друго.
(3) Обезпечителната мярка забрана за из-
вършване на действия се налага със съобщава-
нето є от съда.
(4) Обезпечителните мерки по ал. 1, т. 2 и 3
се налагат от държавен или частен съдебен
изпълнител, който извършва действието еднов-
ременно с връчването на съобщението за до-
пускане на обезпечението в тридневен срок от
постъпването на молбата от ищеца до съдеб-
ния изпълнител. Обезпечителната мярка, до-
пусната за предотвратяване на предстоящо на-
рушение, се налага в срок, съобразен с целта є.
Иззетото имущество се предава по опис за па-
зене на ищеца, който може да го използва един-
ствено като доказателствено средство.
(5) Ищецът или негов представител има
право да присъства и съдейства при налагането
на обезпечителните мерки.
(6) Обезпечителната мярка по ал. 1, т. 1 може
да бъде наложена и по отношение на трети лица,
за които има достатъчно данни, че способстват
за извършването на дейността, за която се твър-
ди, че съставлява или ще съставлява неправо-
мерно използване.
(7) Притежателят на правото върху дизайн
или лицензополучателят на изключителна ли-
цензия е длъжен да не разгласява информация-
та, станала му известна при или по повод на
мерките по ал. 1.”
§ 19. В чл. 61 думите “Административния
съд—град София” се заменят със “Софийския
градски съд”.
§ 20. В чл. 62 се правят следните изменения
и допълнения:
1. Алинея 1 се изменя така:
“(1) Притежателят на право върху дизайн,
както и лицензополучателят на изключителна
лицензия може да поиска от митническите ор-
гани да задържат продукти, пренасяни през
държавната граница на Република България,
за които има основание да се смята, че наруша-
ват закриляно от този закон право.”
2. В ал. 2:
а) в текста преди т. 1 думата “стоки” се заме-
ня с “продукти”;
б) точки 1 и 2 се отменят;
в) точка 3 се изменя така:
“3. с нетърговско предназначение, пренася-
ни като част от багажа на пътници, при условие
че са в количество, определено за безмитен внос
или износ;”.
3. Създава се ал. 3:
“(3) Разпоредбите на тази глава се прилагат
и по отношение на всички представени пред
митническите органи продукти без значение
дали по отношение на тях е задействан митни-
чески режим.”