Държавен вестник, бр. 6, 2003 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  6
ми предприятия, тогава всяка печалба, която,
ако ги нямаше тези условия, би възникнала, но
поради тези условия не е възникнала за едно от
предприятията, може да бъде включена в пе-
чалбите на това предприятие и съответно обло-
жена с данъци.
2. Когато една от договарящите държави,
включи в печалбата на предприятие на тази
държава и съответно обложи с данък печалби,
по отношение на които предприятие на другата
договаряща държава е било подложено на об-
лагане с данък в тази друга държава и така
включените печалби са печалби, които биха
възникнали за предприятието на първата посо-
чена държава, ако договорените условия между
двете предприятие бяха такива, каквито биха
били договорени между независими предприя-
тия, тогава тази друга държава ще направи съ-
ответното уточнение на начисления от нея да-
нък върху тези печалби. При извършването на
такова уточнение се вземат предвид другите
разпоредби на спогодбата и компетентните
органи на договарящите държави при необхо-
димост се консултират един с друг.
Член 10
Дивиденти
1. Дивидентите, изплатени от дружество, кое-
то е местно лице на едната договаряща държава,
на местно лице на другата договаряща държава,
могат да се облагат с данък в тази друга държава.
2. Въпреки това такива дивиденти могат също
да се облагат с данък и в договарящата държа-
ва, на която дружеството, изплащащо дивиден-
тите, е местно лице и в съответствие със зако-
нодателството на тази държава, но когато при-
тежателят на дивидентите е местно лице на дру-
гата договаряща държава, така наложеният
данък ще бъде:
а) 10 процента от брутната сума на дивиден-
тите, ако дивидентите са изплатени от печалба-
та на дружество—местно лице на едната дого-
варяща държава, която в съответствие с разпо-
редби за насърчаване на инвестициите е осво-
бодена от данък или подлежи на облагане с по-
ниска данъчна ставка от общата данъчна став-
ка, налагана върху печалбата на дружество—
местно лице на тази държава;
б) във всички останали случаи дивидентите
се облагат със ставка, която е 50 % от ставката,
приложима съгласно вътрешното законодател-
ство на всяка от договарящите държави; въпре-
ки това във всички случаи данъчната ставка няма
да е по-голяма от 12,5 % и по-малка от 7,5 %.
Тази алинея не засяга данъчното облагане
на дружеството по отношение на печалбите, от
които се изплащат дивидентите.
3. Терминът “дивиденти”, употребен в този
член, означава доходи от акции или други права,
с изключение на вземания за дълг, даващи пра-
во на участие в печалбите, както и доходи, които
са подчинени на същия данъчен режим като
доходи от акции в съответствие със законода-
телството на държавата, на която дружеството,
извършващо разпределението, е местно лице.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако притежателят на дивидентите, който е мес-
тно лице на едната договаряща държава, из-
вършва стопанска дейност в другата договаря-
ща държава, на която е местно лице дружест-
вото, изплащащо дивидентите, чрез място на
стопанска дейност, разположено там, или уп-
ражнява в тази друга държава независими лич-
ни услуги чрез определена база, разположена
там, и участието, във връзка с което се изпла-
щат дивидентите, е действително свързано с
това място на стопанска дейност или опреде-
лена база. В този случай се прилагат съответ-
но разпоредбите на чл. 7 или 14.
5. Когато дружество, което е местно лице на
едната договаряща държава, получава печалби
или доходи от другата договаряща държава, тази
друга държава не може да налага никакъв да-
нък върху дивидентите, платени от дружество-
то, освен доколкото тези дивиденти са платени
на местно лице на тази друга държава или до-
колкото участието, във връзка с което са плате-
ни дивидентите, е действително свързано с мяс-
то на стопанска дейност или определена база,
намиращи се в тази друга държава, нито да
облага неразпределените печалби на дружест-
вото с данък върху неразпределените печалби,
дори ако изплатените дивиденти или неразпре-
делените печалби се състоят изцяло или час-
тично от печалби или доходи, произхождащи
от тази друга държава.
Член 11
Лихви
1. Лихвите, възникващи в едната договаря-
ща държава и платени на местно лице на друга-
та договаряща държава, могат да се облагат с
данък в тази друга държава.
2. Въпреки това тези лихви могат също да се
облагат с данък и в договарящата държава, в която
възникват, и съобразно законодателството на тази
държава, но когато притежателят на лихвите е
местно лице на другата договаряща държава,
наложеният данък няма да надвишава:
а) 5 на сто от брутната сума на лихвите в
случаите, когато са изплатени на банка или друга
финансова институция;
б) 10 на сто от брутната сума на лихвите във
всички останали случаи.
3. Независимо от разпоредбите на ал. 1 и 2
лихвите, възникващи в едната договаряща дър-
жава, се освобождават от данък в тази държава,
ако лихвите са платени на другата договаряща
държава, неин орган на местна власт или на
централната банка или на местно лице на тази
друга държава във връзка с вземания за дълг,
гарантирани, застраховани или финансирани от
тази друга държава, от неин орган на местна
власт или централната є банка или от Израел-
ската компания за застраховане на рискове
(ИКЗР) в международната търговия.