Държавен вестник, бр. 39, 2006 г., стр. 33

Б Р О Й  39
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  33
27.12.22. Трябва да бъдат установени крите-
рии за приемане на първичните данни от елек-
трофорезата и интерпретация на проблемни ре-
гиони (напр. две независими интерпретации).
27.12.23. Рутинният анализ на секвенциите
се основава на данни от двете комплементарни
вериги на ДНК, освен когато е документирано,
че използваният метод дава възможност за точ-
но определяне на секвенциите въз основа на
данни само от едната ДНК верига. Ако анали-
зът се основава рутинно на данни от едната ДНК
верига, препоръчва се периодично верифици-
ране чрез секвениране и на комплементарната
верига. Ако секвенцията показва възможно
наличие на нов алел или рядка комбинация на
алели, секвенциите на двете вериги трябва да
бъдат определени.
27.12.24. Всяка анализирана секвенция се
сравнява с нуклеотидните последователности
на всички регистрирани от СЗО алели, като сек-
венционната база данни се съобразяват с най-
новите публикувани промени на секвенциите.
27.12.25. Използват се методи, които да до-
пускат позициите, включени в амплификаци-
онните праймери, да се взимат предвид при оп-
ределянето на алелите.
27.12.26. Лабораторията съхранява записите
за секвенционната база данни, използвана при
интерпретиране на първичните резултати. Ако
определената секвенция е неразграничима,
крайният резултат посочва всички възможни
алелни комбинации.
27.12.27. При типизиране чрез използване на
специфична за определени секвенции ампли-
фикация (PCR-SSP) всяка амплификационна ре-
акция включва вътрешна контрола за открива-
не на технически грешки (напр. допълнителни
праймери или матрица, даващи продукт, който
се различава от специфичните амплификати).
27.12.28. За всяка смес от праймери се посоч-
ват приемливите граници на силата на сигнала
за позитивните и негативните резултати.
27.12.29. Посочва се методът за определяне
на специфичностите.
27.12.30. Записите включват: типа анализ,
определените HLA локус и алели, съгласно
номенклатурата на СЗО.
28. Определяне на циркулиращи алоантитела
28.1. Лабораторията има документирана
политика за оценяване сенсибилизацията на
всеки пациент от времето на първоначалното
характеризиране.
28.2. Лабораторията има програма за регуля-
рен скрининг на серуми от всеки пациент за
антитела срещу HLA антигени съобразно изис-
кванията за трансплантация на органи и меди-
цински стандарт “Имунологична подготовка при
трансплантация на органи, тъкани и клетки”.
28.3. Лабораторията разполага с документа-
ция за потенциално сенсибилизиращи събития
на всеки пациент. Серумите след всяко от тези
събития се тестуват за антитела срещу HLA
антигени и се съхраняват за бъдещ крос-мач.
28.4. Определя се и се документира специ-
фичността на HLA антигени, срещу които са
насочени откритите антитела. Необходимо е да
бъдат разграничени антителата срещу HLA
антигени от антитела с друга специфичност.
28.5. Използва се класическата комплемент-
зависима лимфоцитотоксична техника и/или
друга техника с чувствителност, еквивалентна
или по-висока от тази на цитотоксичната.
28.6. За откриване на антитела срещу HLA
клас II антигени се използва техника, която ги
разграничава от антитела срещу HLA клас I
антигени.
28.7. Панелът от HLA антигени включва
достатъчен брой донори, за да се обхване най-
голям брой антигенни специфичности и да се
осигури съответствие на разпределението им в
популацията. Броят на индивидите и на анти-
генните специфичности се документира.
28.8. Комплемент-зависим лимфоцитотокси-
чен тест:
28.8.1. Във всяка плака се включва HLA спе-
цифична положителна контрола за активност-
та на комплемента и отрицателна контрола за
жизнеспособността на тестуваните клетки.
28.8.2. ИгГ и ИгM положителни контроли се
включват, ако серумите се изследват след тре-
тиране с дитиотреитол (ДТТ).
28.9. Микросферов тест:
28.9.1. Лабораторията има утвърдена про-
цедура за контролиране на неспецифичното
свързване на антитела към таргетните мик-
росфери.
28.9.2. Всяко изследване задължително
включва отрицателна контрола—серум от не-
алоимунизиран човешки донор(и).
28.9.3. Всяко изследване включва положи-
телна контрола—серуми от алоимунизирани
индивиди, за които е документирано, че реаги-
рат с HLA антигени. Антителата са от подходя-
щия за изследването изотип.
28.9.4. При скрининг на серум за анти-HLA
антитела чрез микросфери, покрити с HLA
клас I или клас II антигени, хистограмата от
флуоресцетния анализ на тестувания серум се
сравнява с хистограмите на положителния и от-
рицателния контролен серум, изследвани при
същото тестуване.
28.10. Имуноензимен тест.
28.10.1. Всяко изследване на алоантитела чрез
ИЕМ включва отрицателна и положителна се-
румна контрола, както при флоуцитометрич-
ния анализ.
28.10.2. Контролата без HLA антиген се
включва в тест-системата.
28.10.3. Лабораторията документира свой
собствен праг на сигнификантни нива на анти-
тялово свързване.
29. Определяне на тъканна съвместимост
чрез кросмач реакция.
29.1. Кросмач реакцията се извършва прос-
пективно.