Държавен вестник, бр. 101, 2013 г., стр. 37

БРОЙ  101	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  37  
4. По отношение на ал. 1 и 2 от чл. 7 
Когато предприятие на едната договаряща 
държава продава стоки или извършва дейност 
в другата договаряща държава чрез място на 
стопанска дейност, разположено там, печалби-
те на това място на стопанска дейност няма 
да се определят на базата на общата сума, 
получена от предприятието, а само на базата 
на тази част от общия доход, която е причис-
лима към действително извършвана дейност 
от мястото на стопанска дейност за целите 
на такива продажби или стопанска дейност. 
В случаите на договори за надзор, доставка 
или монтаж или изграждане на търговско, 
промишлено или научно оборудване или 
сгради, или за обществени работи, когато 
предприятието има място на стопанска дей-
ност, печалбите на такова място на стопанска 
дейност няма да се определят на базата на 
общата сума на договора, а само на базата 
на тази част от договора, която е ефективно 
изпълнена от мястото на стопанска дейност 
в държавата, в която е разположено мястото 
на стопанска дейност. 
Печалбите, които се отнасят към тази част 
от договора, която е изпълнена от главния 
офис на предприятието, се облагат с данъци 
само в държавата, на която предприятието 
е местно лице. 
5. По отношение на чл. 10 и 11
Когато минималният период на участие, 
посочен в буква „а“ на ал. 3 на чл. 10 или в 
буква „д“ на ал. 3 на чл. 11, не е покрит към 
момента на плащане на дивидента или лихвата 
и поради това данъкът, определен в ал. 2 на 
чл. 10 или ал. 2 на чл. 11 е удържан към мо-
мента на плащането и условието за минимален 
период на участие е изпълнено впоследствие, 
притежателят на дивидента или лихвите има 
право на възстановяване на удържания данък. 
6. По отношение на чл. 10, 11 и 12
Разпоредбите на чл. 10, 11 и 12 не се при-
лагат по отношение на всеки дивидент, лихва 
или авторско и лицензионно възнаграждение, 
платени по или като част от споразумение за 
насочване на доход. Терминът „споразумение за 
насочване на доход“ означава сделка или серия 
от сделки, които са структурирани по такъв 
начин, че местно лице на едната договаряща 
държава, което има право на облекчения по 
Спогодбата, получава елемент от доход, който 
възниква в другата договаряща държава, но 
това местно лице плаща, пряко или непряко, 
целия или преобладаващата част от този доход 
(по което и да е време или под каквато и да е 
форма) на друго лице, което не е местно лице 
на нито една от двете договарящи държави 
и което, ако беше получило този елемент на 
доход директно от другата договаряща дър-
жава, не би имало право съгласно спогодба 
за избягване на двойното данъчно облагане 
между държавата, на която това друго лице е 
местно лице, и договарящата държава, в която 
възниква доходът, или съгласно друг акт на 
облекчения по отношение на този елемент на 
доход, които са еквивалентни или по-благопри-
ятни от тези, предоставени по тази Спогодба 
на местно лице на едната договаряща държава 
и основният ефект от такова структуриране 
е ползване на облекчения по тази Спогодба. 
7. По отношение на ал. 2 на чл. 12
Доколкото Конфедерация Швейцария в 
съответствие със своето вътрешно законода-
телство не налага данък при източника върху 
авторски и лицензионни възнаграждения, 
платени на чуждестранни лица, ал. 2 на чл. 12 
не се прилага и авторските и лицензионните 
възнаграждения се облагат с данъци само 
в държавата, на която притежателят на ав-
торските и лицензионните възнаграждения 
е местно лице. 
8. По отношение на чл. 18 и 19
Приема се, че терминът „пенсии“, използ-
ван съответно в чл. 18 и 19, не покрива само 
периодични плащания, а също и еднократни 
плащания. 
9. По отношение на чл. 25
Приема се, че ако България се съгласи на 
арбитражна клауза в спогодба за избягване на 
двойното данъчно облагане с трета държава, 
следната ал. 5 ще се прилага между България 
и Швейцария от датата, на която започне да 
се прилага спогодбата между България и тази 
трета държава: 
„5. Когато:
	
a)	
съгласно ал. 1 едно лице е представи-
ло случай пред компетентния орган 
на едната договаряща държава на 
основание, че действията на едната 
или двете договарящи държави са 
довели за това лице до данъчно 
облагане, което не съответства на 
разпоредбите на тази Спогодба, и 
	
б)	
компетентните органи не са в със-
тояние да достигнат до споразуме-
ние съгласно ал. 2 за разрешаване 
на този случай в рамките на три 
години от представянето на случая 
пред компетентния орган на другата 
държава, 
всеки неразрешен въпрос по случая ще бъде 
отнесен пред арбитраж по молба на лицето. 
Все пак тези неразрешени въпроси няма да 
бъдат отнесени до арбитраж, ако те вече са 
били решени от съд или административен 
трибунал на една от държавите. Арбитражното 
решение е задължително за двете държави и 
се прилага независимо от давностните сро-
кове в законодателството на тези държави, 
освен ако лице, което е пряко засегнато от 
случая, не приеме взаимното споразумение, 
с което се прилага арбитражното решение, 
или компетентните органи и лицата, които 
са пряко засегнати от случая, се съгласят за 
различно решение в рамките на шест месеца 
след уведомяването им за арбитражното реше-