Държавен вестник, бр. 102, 2006 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  102
10. определя вида, условията и реда за създа-
ване, използване и възстановяване на кризисни
запаси от материални средства;
11. определя юридическите лица и еднолич-
ните търговци, на които с оглед на тяхната дей-
ност на територията на страната възлага функ-
ции по планиране, подготовка и провеждане на
дейности при кризи;
12. възлага разработването на методики за
оценка на риска от възникване на кризи;
13. организира изграждането и използване-
то на единна комуникационно-информационна
система за управление при кризи;
14. организира изграждането на Национал-
на система за ранно предупреждение и на На-
ционална система за оповестяване и тяхното
взаимодействие със съществуващите междуна-
родни системи.”
§ 9. Член 11 се изменя така:
“Чл. 11. Съветът по сигурността:
1. анализира степента на риска от възниква-
не на кризи и предлага предприемането на пре-
вантивни мерки;
2. предлага на Министерския съвет обявява-
не на кризисно положение;
3. предлага на  Министерския съвет  участие
в операции, различни от война, и в хуманитар-
ни мисии;
4. изготвя годишен доклад за готовността на
страната за действия при кризи и го внася в
Министерския съвет.”
§ 10. Член 12 се изменя така:
“Чл. 12. (1) При криза министър-председате-
лят със заповед създава Национален кризисен щаб.
(2) Националният кризисен щаб се състои
от министри, заместник-министри и други ор-
гани на изпълнителната власт.”
§ 11. В чл. 13 се правят следните изменения:
1. В т. 2 думите “на физическите лица и на
лицата по чл. 10, т. 17 и чл. 19, т. 8” се заменят
с “на лицата по чл. 10, т. 11”.
2. В т. 3 думата “преодоляване” се заменя с
“овладяване”.
3. В т. 4 думите “организирано извеждане”
се заменят с “евакуация”.
4. В т. 5 думите “централните и териториал-
ните” се заличават.
5. Точка 6 се отменя.
§ 12. Член 14 се отменя.
§ 13. Член 15 се изменя така:
“Чл. 15. (1) Министрите и органите по чл. 19,
ал. 4 от Закона за администрацията:
1. ръководят дейностите по управление при
кризи съобразно нормативно определените им
функции и компетентност;
2. организират разработването и утвържда-
ват планове за управление при кризи в ръково-
дената от тях сфера;
3. организират разработването и утвържда-
ват Програма за защита на критичната инфрас-
труктура в подчинените им структури и прила-
гането на мерките от Годишния национален
план за защита на критичната инфраструктура;
(2) При криза, възникнала на територията
на друга държава, която има непосредствено
отражение в страната, компетентните органи
предприемат необходимите действия по реда
на този закон, освен ако друго е предвидено в
международен договор, по който Република
България е страна.”
§ 3. Член 3 се изменя така:
“Чл. 3. (1) Управлението при кризи е комп-
лекс от дейности на компетентните органи,
насочени към предотвратяване възникването и
развитието на кризи и тяхното овладяване.
(2) За осигуряване управлението при кризи
се изгражда Национална система за управле-
ние при кризи.”
§ 4. В чл. 5, ал. 1 думите “овладяване и пре-
одоляване на последиците от” се заменят с “и
овладяване на”.
§ 5. Член 7 се отменя.
§ 6. Член 8 се изменя така:
“Чл. 8. Националната система за управле-
ние при кризи осигурява:
1. анализ и оценка на риска от възникване на
кризи;
2. поддържане на готовност за действие при
кризи;
3. обмен на информация;
4. ефективно използване на наличните ре-
сурси;
5. координация на действията на силите за
реагиране при кризи при запазване на органи-
зационната им принадлежност.”
§ 7. В чл. 9, ал. 2 след думата “сигурността”
се поставя точка и текстът  до края се заличава.
§ 8. Член 10 се изменя така:
“Чл. 10. Министерският съвет:
1. формира националната политика и осъ-
ществява общото ръководство на дейностите
по управление при кризи;
2. изгражда и ръководи Националната сис-
тема за управление при кризи;
3. взема решение за участие на невоенизира-
ни формирования от Република България при
кризи в други държави и оказване на хумани-
тарна помощ;
4. разрешава участието на чуждестранни или
международни невоенизирани формирования
при кризи на територията на страната;
5. обявява кризисно положение на терито-
рията на цялата страна или на част от нея и
определя необходимите ограничения и мерки;
6. взема решение за мобилизация на граж-
данските ресурси;
7. взема решение за евакуация на хора и
животни и за разсредоточаване на културни и
материални ценности от застрашени райони;
8. приема Национален план за управление
при кризи;
9. приема Национална програма и Годишен
национален план за защита на критичната ин-
фраструктура;