Държавен вестник, бр. 14, 2023 г., стр. 79

БРОЙ  14	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  79  
С § 63 се въвежда ново правило НЗОК и 
Българският лекарски съюз (БЛС) да планират 
и договарят закупуването за ЗОЛ на меди-
цинска помощ в рамките на едни конкрет-
но договорени обеми; от представители на 
НЗОК и БЛС, участващи в подписването на 
НРД, да се извършват наблюдение и анализ 
за изпълнението на договорените обеми, а 
БЛС текущо да получава информация за ка-
совото изпълнение на здравноосигурителните 
плащания. Допълнително НЗОК осъществява 
контрол за онези изпълнители на болнична 
помощ, за които при анализа се наблюдава 
превишение на средствата за здравноосигу-
рителни плащания.
По третата жалба наличието на правен ин-
терес от спирането е обоснован със следното:
Лечебните заведения се финансират от 
НЗОК, но това не променя правното им поло-
жение на търговци. Специалният механизъм 
на финансиране не е причина и не обуславя 
основание държавата да се намесва и да оп-
ределя по императивен начин правилата на 
определяне на работната заплата. Работната 
заплата на лекари и другите медицински спе-
циалисти в лечебните заведения е функция 
на количеството, интензитета, сложността 
и качеството на положения труд, на квали-
фикацията на конкретния медицински спе-
циалист и на други фактори. Предвид това, 
нормативното вмешателство в правилата на 
договорната свобода, както и администри-
рането на взаимоотношенията между рабо-
тодател и работник рефлектират и влизат в 
пряко противоречие с правата и законните 
интереси на лечебните заведения – работо-
датели и доставчици на медицински услуги. 
В този смисъл, ако се допусне предварител-
ното изпълнение на изменението, и то със 
задна дата, това ще доведе до влошаване на 
финансовото състояние на жалбоподателя и 
неговите членове (общински болници), което 
е илюстрирано с приложени към жалбата 
таблици, поради вменяването на задължение 
на лечебните заведения принудително и неза-
бавно да увеличат възнагражденията. Освен 
това фиксираните лимити за болниците не 
им позволяват да компенсират по-високите 
разходи за възнаграждения с увеличаване 
на дейността си, но им създават задължение 
да поддържат количеството и качеството на 
медицинската услуга. Има и лечебни заведе-
ния, които според основните специалности 
и направления, по които работят, няма да 
ползват увеличение на цените на пътеките, 
а ще имат задължение да увеличат трудовите 
възнаграждения. В този случай има реален 
и непосредствен риск болниците да бъдат 
оставени без достатъчен финансов ресурс. 
Доколкото действието на обжалваните раз-
поредби засяга неограничен кръг от болници, 
това ще постави в риск цялата система на 
здравеопазването, при това ефектът ще бъде 
усетен още в рамките на следващите месеци.
Издателите на оспорения акт – министърът 
на здравеопазването и Националната здрав-
ноосигурителна каса (НЗОК), са оспорили 
жалбите и исканията в писмени становища. 
Двамата ответници ги смятат за недопусти-
ми, евентуално неоснователни по аргументи, 
изложени в придружителните писма към 
административната преписка.
Ответникът – Българският лекарски съюз 
(БЛС), след допълнително дадена му възмож-
ност посочва, че не са налице основания за 
спиране на процесните разпоредби. В постъпи-
лия от съюза отговор на първите две жалби се 
изтъква, че с евентуалното спиране действието 
на оспорените разпоредби ще бъде поставено 
под опасност от блокиране заплащането на 
закупуваната от НЗОК медицинска помощ, 
тъй като ще настъпят формални неясноти по 
прилагане на останалите изменени разпоредби 
от НРД, които остават действащи. За НЗОК 
и за лечебните заведения няма да е ясно по 
какви цени от договорените с НРД следва да 
се заплащат определените периоди по ново-
създадения чл. 338г от НРД.
Съдът намира обединените три искания 
за спиране на действието на оспорените раз-
поредби на нормативния административен 
акт (§ 43, 63, 71, 72 и 91 от Договор № РД-
НС-01-4-13 от 29 април 2022 г. за изменение и 
допълнение на Националния рамков договор 
за медицинските дейности между Национал-
ната здравноосигурителна каса и Българския 
лекарски съюз за 2020 – 2022 г. – ДВ, бр. 37 
от 17.05.2022 г.) за процесуално допустими 
като подадени от лица, които имат правен 
интерес от оспорването.
След като ги разгледа по същество, Вър-
ховният административен съд, трето отделе-
ние, ги намери за основателни по следните 
съображения:
Съгласно чл. 190, ал. 1 от АПК оспорването 
не спира действието на подзаконовия норма-
тивен акт, освен ако съдът постанови друго.
Законодателната преценка за налагащо се 
незабавно действие на оспорения подзаконов 
нормативен акт е продиктувана от презумпция 
за особена важност и значимост на обществе-
ните отношения, предмет на акта, и необходи-
мостта от своевременната им регламентация.
В хипотезата на чл. 190, ал. 1, предл. 2 
от АПК съдът може да постанови друго, ако 
са налице основанията по чл. 166, ал. 2 от 
АПК, приложими субсидиарно по силата 
на чл. 196 от АПК: изпълнението би могло 
да причини на оспорващия значителна или 
труднопоправима вреда. Видът и размерът 
на евентуалните вреди, които могат да бъдат 
претърпени, подлежат на доказване от лицето, 
което прави искането. Необходимо е да се