Държавен вестник, бр. 27, 2014 г., стр. 72

СТР.  72	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  27
Член 101
Интернираните лица имат право да подават 
до властите, под чийто контрол се намират, 
всякакви молби относно режима на интер­
ниране, на който са подложени.
Те имат също така неограничено право 
да се обръщат чрез съответния Комитет 
на интернираните лица или директно, ако 
преценят това за необходимо, към предста­
вителите на държавата-покровителка, за да 
привлекат тяхното внимание към свързаните 
с режима на интерниране въпроси, по които 
имат оплаквания.
Тези молби и жалби се изпращат незабавно 
без каквито и да било изменения и не могат 
да дават повод за никакво наказание, дори 
ако бъдат признати за неоснователни.
Комитетите на интернираните лица могат 
да изпращат до представителите на държави­
те-покровителки периодични доклади относно 
обстановката в местата за интерниране и 
нуждите на интернираните лица.
Член 102
Във всяко място за интерниране интер­
нираните лица могат на всеки шест месеца 
свободно и с тайно гласуване да избират чле­
новете на комитет, натоварен със задачата да 
ги представлява пред задържащата държава, 
държавите-покровителки и Международния 
комитет на Червения кръст, както и пред 
всяка друга организация, която оказва помощ 
на интернираните лица. Членовете на този 
комитет могат да бъдат преизбирани.
Избраните по този начин интернирани 
лица могат да встъпят в длъжност, след като 
изборът им бъде одобрен от властите на задър­
жащата държава. Причините за всеки отказ в 
това отношение или за всяко освобождаване 
от длъжност трябва да бъдат съобщавани на 
съответните държави-покровителки.
Член 103
Комитетите на интернираните лица подпо­
магат физическото, духовното и интелектуал­
ното благосъстояние на интернираните лица.
По-специално, ако интернираните лица 
решат да си създадат структура за оказване 
на взаимна помощ, тази структура би била 
от компетенциите на посочените комитети 
независимо от специалните задължения, които 
им се възлагат въз основа на други разпоредби 
на тази Конвенция.
Член 104
От членовете на комитетите на интернира­
ните лица не се изисква да извършват каква­
то и да е друга работа, която би затруднила 
изпълнението на техните функции.
Членовете на комитетите на интернира­
ните лица могат да определят измежду ин­
тернираните лица помощници, които са им 
необходими. На членовете на тези комитети 
се предоставят всички практически улеснения 
и по-специално им се осигурява известна 
свобода на придвижване, когато това е необхо­
димо за изпълнението на техните задължения 
(посещаване на трудови отряди, приемане на 
изпратени помощи и др.).
На членовете на комитетите на интерни­
раните лица се предоставят също така всички 
необходими улеснения за поддържането на 
пощенска и телеграфна комуникация с вла­
стите на задържащата държава, държавите-
покровителки, Международния комитет на 
Червения кръст и неговите делегати, както и 
с организациите, оказващи помощ на интер­
нираните лица. Членовете на тези комитети в 
трудовите отряди се ползват от същите улес­
нения по отношение на комуникацията си с 
Комитета на интернираните лица в основното 
място за интерниране. Такива комуникации не 
се ограничават или считат за част от квотата 
за кореспонденция, предвидена в член 107.
На подлежащите на преместване членове 
на такива комитети се предоставя достатъчно 
време, за да могат да запознаят своите при­
емници с текущите дела.
Г л а в а  V I I I
ВРЪЗКИ С ВЪНШНИЯ СВЯТ
Член 105
Незабавно след интернирането на закриля­
ни лица задържащите държави информират 
тези лица, държавата, към която те принад­
лежат, и тяхната държава-покровителка, за 
мерките, предприети с оглед изпълнението 
на разпоредбите на тази глава. Задържащите 
държави информират също така съответните 
страни за всяко последващо изменение на 
тези мерки.
Член 106
На всяко интернирано лице се осигурява 
възможност веднага след интернирането му 
или не по-късно от една седмица след прис­
тигането му в някое място за интерниране, 
както и в случай на болест или на преместване 
в друго място за интерниране или в болница, 
да изпрати директно на семейството си, от 
една страна, и до предвидената в член 140 
Централна агенция, от друга страна, карта 
за интерниране, издадена по възможност 
съобразно приложения към тази Конвенция 
образец, с която да уведоми близките си за 
своето интерниране, адрес и здравословно 
състояние. Тези карти трябва да бъдат из­
пратени във възможно най-кратък срок и по 
никакъв начин не трябва да бъдат забавяни.
Член 107
На интернираните лица е разрешено да 
изпращат и получават писма и пощенски 
картички. Ако задържащата държава пре­
цени за необходимо да ограничи размера 
на изпращаната от всяко интернирано лице 
кореспонденция, тя е задължена да разреши