Държавен вестник, бр. 48, 2006 г., стр. 137

Б Р О Й  48
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  137
д) Италия: Istituto superiore di sanitа, Rome;
е) Нидерландия: Instituut voor Dierhonderij en
Diergezondheid (ID-DLO), Lelystad;
ж) Дания: Statens Veterinaere Sеrumlaboratorium,
Copenhagen V;
з) Ирландия: Veterinary Research Laboratory,
Department of Agriculture and Food, Dublin;
и) Обединено кралство:
—Великобритания: Veterinary Laboratory
Agency, Addlestone, Weybridge, England,
—Северна Ирландия: Veterinary Research
Laboratory, Stormont, Belfast;
й) Гърция: КЭнфсп Кфзнйбфсйкюн ЙдсхµЬфщн,
Небрьлещт 25, 153 10 БиЮнб;
к) Испания: Centro Nacional de Brucelosis;
Laboratorio de Sanidad y Produccion Animal de Santa
Fй (Granada);
л) Португалия: Laboratoria Nacional de
Investigaзao Veterinаria, Lisbon;
м) 
Австрия: 
Bundesanstalt 
fur
Tierseuchenbekдmpfung, Mуdling;
н) Финландия: Elдinlддkintд-ja elintarvikelaitos,
Helsinki-anstalten fцr veterinдrmedicin och livsmedel,
Helsingfors;
о) Швеция: Statens veterinдrmedicinska anstalt,
Uppsala.
10. Антигени могат да бъдат доставяни в кон-
центрирано състояние, при условие че факторът
на разреждане, който ще бъде използван, е посо-
чен на етикета на епруветката.
11. За да се извърши един серумен тест за аглу-
тинация, се приготвят за всеки серум най-малко
три разреждания. Разрежданията на съмнителен
серум се правят по такъв начин, че реакцията в
границата на заразяване да се отчита в средната
епруветка. Ако има положителна реакция в тази
епруветка, съмнителният серум съдържа най-мал-
ко 30 международни единици на аглутинация на
един милилитър.
Б. Реакция за свързване на комплемента
1. Стандартният серум е като по т. A.1 от при-
ложението. В допълнение към неговото съдържа-
ние в международни аглутиниращи единици 1 ml
от въпросния лиофилизиран говежди серум тряб-
ва да съдържа 1000 чувствителни единици, които
свързват комплемента. Тези чувствителни едини-
ци са EИО чувствителни единици.
2. Стандартният серум се доставя от
Bundesgesundheitsamt, Berlin.
3. Равнището на антитела в серума, който свър-
зва комплемента, трябва да бъде изразено в EИО
чувствителни единици (например: серум X = 60
EИО чувствителни единици на милилитър).
4. Серум, съдържащ 20 или повече EИО чувст-
вителни единици (т.е. активност, равна на 20 % от
тази на стандартния серум) на милилитър, се счи-
та за положителен.
5. Серумите трябва да бъдат дезактивирани,
както следва:
a) говежди серум: 56 до 60 °C за 30 до 50 min;
в) свински серум: 60 °C за 30 до 50 min.
6. За приготвянето на антигена се използва
Weybridge щам № 99 или USDA щам 1119. Антиге-
нът представлява бактериална суспензия във фи-
зиологичен серум при 0,85 % или в разтвор с кон-
центрация на веронал.
7. За да се изпълни тестът за реакцията, следва
да се използва допълнителна доза, по-висока от
минималната, необходима за цялостна хемолиза.
8. При изпълнението на тест за реакция за свър-
зване на комплемента всеки път се правят следни-
те проверки:
a) контрол на антикомплементния ефект на
серума;
б) контрол на антигена;
в) контрол на чувствителни червени кръвни
телца;
г) контрол на комплемента;
д) контрол чрез използване на положителен
серум за чувствителност при започването на ре-
акцията;
е) контрол на специфичността на реакцията чрез
използване на отрицателен серум.
9. Надзорът и официалният контрол на стан-
дартни серуми и антигени се извършват от органи-
те, посочени в раздел A, т. 9 на приложението.
10. Антигените могат да бъдат доставяни в кон-
центрирано състояние, при условие че факторът
на разреждане, който ще бъде използван, е посо-
чен на етикета на епруветката.
В. Ринг тест
1. Ринг тестът се провежда върху съдържание-
то на всеки бидон мляко или върху съдържанието
на всяка цистерна за мляко от фермата.
2. Стандартният антиген, който се използва,
трябва да произхожда от един от институтите, из-
броени в раздел A, т. 9, буква a—й. Препоръчва се
антигените да бъдат стандартизирани съгласно пре-
поръките на СЗО/ФАО.
3. Антигенът може да бъде от щам само с хема-
токсилин или тетразолиум; предпочита се изпол-
зването на хематоксилин.
4. Ако не е използвано консервиране, тестът за
реакция се извършва между 18 и 24 h от взимането
на пробата от кравата. Ако млякото се тества по-
късно от 24 h след взимане на пробата, тогава се
използва консервация; формалин или живачен хло-
рид могат да бъдат използвани като консерванти
и ако се използва едно от двете, тестът се извърш-
ва в рамките на 14 дни от деня на вземане на про-
бата. Формалин може да бъде добавен, за да даде
финална концентрация в млечната проба 0,2 % и в
такъв случай съотношението между количество-
то мляко и разтвора на формалин е най-малко 10
към 1. Разтвор от живачен хлорид може да бъде
използван вместо формалин, за да даде финална
концентрация в млякото 0,2 % и в такъв случай
съотношението между количеството мляко и раз-
твора на живачен хлорид трябва да е 10 към 1.
5. Тестът се изпълнява, като се използва един
от следните методи:
—върху колона от мляко най-малко 25 mm ви-
сока и върху обем от мляко 1 ml, към което е било
добавено 0,03 ml от един от стандартизираните
щамови антигени,
—върху колона от мляко най-малко 25 mm ви-
сока и върху обем от мляко 1 ml, към което е доба-
вено 0,05 ml от един от стандартизираните щамо-
ви антигени,
—върху обем от мляко 8 ml, към което е до-
бавено 0,08 ml от един от стандартизираните ща-
мови антигени,