Държавен вестник, бр. 13, 2007 г., стр. 19

Б Р О Й  13
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  19
 б) едни и същи лица участват пряко или не-
пряко в управлението, контрола или имущест-
вото на предприятие на едната договаряща дър-
жава и на предприятие на другата договаряща
държава,
 и в двата случая  между двете предприятия
в техните търговски или финансови отношения 
са приети или наложени условия, различни от
тези, които биха били приети между независи-
ми предприятия, тогава всяка печалба, която,
ако ги нямаше тези условия,  би възникнала, но
поради тези условия  не е възникнала за едно от
предприятията, може да бъде включена в пе-
чалбите на това предприятие и съответно обло-
жена с данък.
2. Когато една от договарящите държави
включи в печалбите на предприятие на тази
държава и съответно обложи с данък печалби,
по отношение на които предприятие на другата
договаряща държава е било подложено на об-
лагане с данък в тази друга държава и така
включените печалби са печалби, които биха
възникнали за предприятието на първата посо-
чена държава, ако договорените условия  меж-
ду двете предприятия  бяха такива, каквито биха
били договорени между независими предприя-
тия, то тогава тази друга държава може да на-
прави съответната корекция на размера на да-
нъка, начислен върху тези печалби. При извър-
шването на такава корекция ще се вземат пред-
вид другите разпоредби на тази спогодба и ком-
петентните органи на договарящите държави
при необходимост ще се консултират един друг.
Член 10
Дивиденти
1. Дивидентите, платени от дружество, кое-
то е местно лице на едната договаряща държа-
ва, на местно лице на другата договаряща дър-
жава могат да се облагат с данък в тази друга
държава.
2. Въпреки това такива дивиденти могат да
се облагат с данък и в договарящата държава,
на която дружеството, изплащащо дивиденти-
те, е местно лице и в съответствие със законо-
дателството на тази държава, но ако притежа-
телят на дивидентите е местно лице на другата
договаряща държава, така начисленият данък
няма да надвишава:
а) 0 процента от брутната сума на дивиден-
тите, ако притежателят е дружество (различно
от гражданско дружество), което притежава
пряко поне 10 процента от капитала на дружес-
твото, което изплаща дивидентите;
б) 10 процента от брутната сума на дивиден-
тите във всички останали случаи.
Тази алинея не засяга данъчното облагане
на дружеството по отношение на печалбите, от
които се изплащат дивидентите.
 3. Терминът “дивиденти”, употребен в този
член, означава доходи от акции или други пра-
ва, даващи право на участие в печалбите, с из-
ключение на вземания за дълг, както и доходи
от други права, които са подчинени на същия 
данъчен режим, като доходи от акции, в съот-
ветствие със законодателството на държавата,
на която дружеството, извършващо разпреде-
лението, е местно лице.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако притежателят на дивидентите, който е мес-
тно лице на едната договаряща държава, извър-
шва стопанска дейност в другата договаряща
държава, на която е местно лице дружеството,
изплащащо дивидентите, чрез място на стопан-
ска дейност, разположено там, или упражнява
в тази друга държава независими лични услуги
чрез определена база, разположена там, и учас-
тието, във връзка с което се изплащат дивиден-
тите, е действително свързано с това място на
стопанска дейност или определена база. В този
случай се прилагат съответно разпоредбите на
чл. 7 или 14 съобразно случая.
5. Когато дружество, което е местно лице на
едната договаряща държава, получава печалби
или доходи от другата договаряща държава, тази
друга държава не може да налага никакъв да-
нък върху дивидентите, платени от дружество-
то, освен доколкото тези дивиденти са платени
на местно лице на тази друга държава или до-
колкото участието, във връзка с което са плате-
ни дивидентите, е действително свързано с място
на стопанска дейност или определена база, на-
миращи се в тази друга държава, нито да облага
неразпределените печалби на дружеството с
данък върху неразпределените печалби, дори
ако изплатените дивиденти или неразпределе-
ните печалби се състоят изцяло или частично
от печалби или доходи, произхождащи в тази
друга държава.
Член 11
Лихви
1. Лихвите, възниквали в едната договаряща
държава и платени на местно лице на другата
договаряща държава, могат да се облагат с да-
нък в тази друга държава.
2. Въпреки това тези лихви могат да се обла-
гат с данък и в договарящата държава, в която
възникват и съобразно законодателството на
тази държава, но когато притежателят на лих-
вите е местно лице на другата договаряща дър-
жава, така наложеният данък няма да надви-
шава 10 процента от брутната сума на лихвите.
3. Независимо от разпоредбите на ал. 2 лих-
вите, възникнали в едната договаряща държава,
се освобождават от данък в тази държава, ако са
получени и притежавани от правителството на
другата договаряща държава или неин орган на
местна власт, от Централната банка или всяка
финансова институция, изцяло притежавана от
правителството на тази друга държава.
4. Терминът “лихви”, използван в този член,
означава доход от вземания за дълг от всякакъв
вид независимо от това, дали са обезпечени