Държавен вестник, бр. 65, 2021 г., стр. 24

СТР.  24	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  65
Чл. 130. (1) Народният представител не 
може да получава друго възнаграждение по 
трудово правоотношение.
(2) Народният представител може да 
получава хонорар или възнаграждение по 
граждански правоотношения.
Чл. 131. (1) Народният представител не 
може да изпълнява друга държавна служба 
или да извършва дейност, която според закона 
е несъвместима с положението на народен 
представител.
(2) Народният представител няма право да 
участва в управителни или контролни органи 
на търговски дружества и кооперации.
(3) Народният представител може да про-
дължи участието си в колективни управителни 
органи и научни органи на висшите училища 
и Българската академия на науките с изклю-
чение на еднолични ръководни длъжности.
Чл. 132. (1) Народният представител има 
право на платен годишен отпуск, който съв-
пада с ваканциите на Народното събрание.
(2) Народният представител няма право 
на неплатен отпуск.
Чл. 133. (1) Народният представител е 
длъжен да присъства на заседанията на На-
родното събрание и на комисиите, в които 
е избран.
(2) Народен представител, на който се 
налага да напусне заседанието, преди да е 
завършило, или да закъснее за заседание, 
уведомява дежурните секретари или ръко-
водството на съответната комисия. Член 148, 
ал. 2 се прилага съответно.
(3) Народен представител, на който се 
налага да отсъства по уважителни причини 
от заседание на Народното събрание или от 
заседание на комисия, предварително уведо-
мява председателя на Народното събрание, 
съответно председателя на съответната ко-
мисия. Член 148, ал. 2 се прилага съответно.
Чл. 134. За неуредените въпроси в този 
правилник се прилагат Кодексът на труда 
и Кодексът за социално осигуряване, освен 
ако това противоречи или е несъвместимо 
с положението на народните представители.
Чл. 135. (1) Народните представители не 
могат да бъдат задържани и срещу тях не може 
да бъде възбуждано наказателно преследване, 
освен за извършено престъпление от общ 
характер, и то с разрешение на Народното 
събрание, а когато то не заседава (чл. 39, 
ал. 2) – с разрешение на неговия председател.
(2) Разрешение за задържане не се иска 
при заварено тежко престъпление, като в този 
случай незабавно се уведомява Народното 
събрание, а когато то не заседава (чл. 39, 
ал. 2) – неговият председател.
(3) Когато са налице достатъчно данни, че 
народен представител е извършил престъп­
ление от общ характер, главният прокурор 
отправя мотивирано искане до Народното 
събрание, а когато то не заседава – до него-
вия председател, с което се иска разрешение 
за възбуждане на наказателно преследване. 
Към искането се прилагат достатъчно данни.
(4) Разрешение за възбуждане на наказа-
телно преследване не се изисква при писмено 
съгласие на народния представител. Народ-
ният представител представя писменото си 
съгласие до председателя на Народното съ-
брание, който уведомява незабавно главния 
прокурор и информира Народното събрание 
на първото пленарно заседание след постъп-
ване на съгласието. Даденото писмено съгла-
сие не може да бъде оттегляно от народния 
представител.
(5) Извън случаите по ал. 4, искането на 
главния прокурор и приложените към него 
данни се разглеждат от Народното събрание, 
което се произнася с решение не по-рано 
от 5 дни след постъпване на искането. При 
поискване и явяване народният представител 
се изслушва от Народното събрание.
(6) Когато Народното събрание не заседа-
ва (чл. 39, ал. 2), разрешение за възбуждане 
на наказателно преследване срещу народен 
представител се дава от председателя на На-
родното събрание. Разрешението, дадено от 
председателя на Народното събрание, се внася 
за одобрение от народните представители на 
първото заседание на Народното събрание.
(7) Когато наказателното преследване 
завърши с присъда, с която е наложено на-
казание лишаване от свобода за умишлено 
престъпление, или когато изпълнението на 
наказанието лишаване от свобода не е отло-
жено, Народното събрание взема решение за 
предсрочно прекратяване пълномощията на 
народния представител.
(8) В случаите, когато главният прокурор 
е направил искане за задържане на народ-
ния представител, Народното събрание се 
произнася с отделно решение, взето по реда 
на ал. 1 – 7. То може да отмени дадено от 
него разрешение.
(9) Разпоредбата на чл. 70 от Конституцията 
се прилага и в случаите, когато наказателно 
преследване срещу народен представител е 
възбудено преди избирането му.
Чл. 136. Народните представители не мо-
гат да бъдат повиквани на военновременна 
служба като запасни.
Чл. 137. (1) В случаите, когато народен 
представител, избран с кандидатска листа на 
партия или коалиция, бъде избран за минис-
тър, той се замества от следващия в листата 
кандидат за времето, през което изпълнява 
функциите на министър.
(2) Когато бъде освободен като министър, 
пълномощията на народен представител се 
възстановяват, а на заместващия го се пре-
кратяват.