Държавен вестник, бр. 73, 2011 г., стр. 33

БРОЙ  73	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  33  
7.4 За определяне подразделението се използ­
ва еквивалентна вертикална преграда, когато 
дадена основна напречна вертикална преграда 
е прекъсната или прагова.
7.5 Когато дадено основно напречно непро­
ницаемо отделение се състои от локални под­
разделения и Изпълнителна агенция „Морска 
администрация“ счита, че при дадена предпола­
гаема странична повреда, надвишаваща дължина 
от 3 m плюс 3 % от дължината на кораба, или 
11,0 m, или 10 % от дължината на кораба, коя­
то от стойностите е по-малка, целият обем от 
основното отделение няма да се наводни, може 
да се допусне пропорционален толеранс за до­
пустимата дължина, която се изисква поначало 
за такова отделение. В такъв случай обемът на 
ефективната плавателност, определен за неповре­
дената страна, няма да бъде по-голям от този, 
допуснат за повредената страна.
Изключение от настоящата точка се допуска 
единствено, ако то не пречи да се спазват изис­
кванията на точка 8.
НОВИ КОРАБИ КЛАСОВЕ B, C И D:
7.6 Дадена основна напречна вертикална 
преграда може да бъде прагова, ако отговаря 
на едно от следните условия:
7.6.1 общата дължина на две отделения, раз­
делени със съответната вертикална преграда, не 
превишава 90 % от дължината на наводняването 
или два пъти допустимата дължина, с изключе­
ние на случаи, когато в корабите с фактор на 
подразделяне, равен на 1, общата дължина от 
двете въпросни отделения не превишава допус­
тимата дължина;
7.6.2 осигурява се допълнително подразделя­
не посредством прага, който поддържа същото 
равнище на безопасност, като при равнинна 
преграда;
7.6.3 отделението, върху което се разпростира 
прагът, не превишава допустимата дължина, 
съответстваща на разделната линия, измерена 
на 76 mm под прага.
7.7 При корабите с дължина 100 m и повече 
една от основните напречни вертикални пре­
гради зад форпика се поставя на разстояние от 
предния перпендикуляр, което не превишава 
допустимата дължина.
7.8 Когато разстоянието между две приле­
жащи основни напречни вертикални прегради, 
или еквивалентните равнинни прегради, или 
разстоянието между напречните плоскости, пре­
минаващи през най-близките прагови части на 
вертикалните прегради, е по-малко от 3 m плюс 
3 % от дължината на кораба, или 11,0 m, или 
10 % от дължината на кораба, която от величи­
ните е по-малка, само една от тези вертикални 
прегради може да се счита, че съставлява част 
от подразделение на кораба.
7.9 Когато необходимият фактор за подраз­
деленията е 0,50, общата дължина на които и 
да е две прилежащи отделения не надвишава 
дължината на наводняването.
8. Устойчивост при повреда (правило 8)
НОВИ КОРАБИ КЛАСОВЕ B, C И D И СЪ­
ЩЕСТВУВАЩИ КОРАБИ КЛАС B:
8.1.1 При всички експлоатационни условия се 
гарантира необходимата цялостност на устой­
чивост, която осигурява възможността корабът 
да устои на крайната фаза на наводняване на 
всяко едно от основните отделения, като остава 
в границите на дължината на наводняване.
8.1.2 Когато две прилежащи основни отделе­
ния са разделени от вертикална преграда, която 
е прагова, в съответствие с условията на точка 
7.6.1, цялостната устойчивост устоява на навод­
няването при тези две прилежащи отделения.
8.1.3 Когато необходимият фактор за подраз­
деленията е 0,50, цялостната устойчивост може 
да устои на наводняването на всяко от двете 
прилежащи отделения.
8.2.1 Изискванията на точка 8.1.1 се определят 
от изчисленията, които отговарят на точки 8.3, 8.4 
и 8.6 и които отчитат частите и конструктивните 
особености на кораба и схемата и конфигурацията 
на повредените отделения. При извършване на 
тези изчисления се предполага, че корабът е във 
възможно най-лошо експлоатационно състояние 
по отношение на неговата устойчивост.
8.2.2 Когато се предлагат да се монтират па­
луби, вътрешни обшивки или надлъжни верти­
кални прегради, които макар и водопроницаеми, 
са такива, че да ограничават наводнението,  се 
вземат под внимание изискванията за изчисле­
нията им.
НОВИ КОРАБИ КЛАСОВЕ В, С И D И 
СЪЩЕСТВУВАЩИ РО-РО ПЪТНИЧЕСКИ 
КОРАБИ КЛАС В, И СЪЩЕСТВУВАЩИ ПЪТ­
НИЧЕСКИ КОРАБИ КЛАС В, РАЗЛИЧНИ 
ОТ ТИПА „РО-РО“, ПОСТРОЕНИ НА ИЛИ 
СЛЕД 29 АПРИЛ 1990 Г.:
8.2.3 Необходимата устойчивост за оконча­
телното състояние на кораба след повреда и 
след балансиране, когато това се изисква, се 
определя, както следва:
8.2.3.1 Кривата на остатъчното положително 
изправящо рамо трябва да има обхват минимум 
15 ° отвъд ъгъла на равновесие. Този обхват може 
да бъде намален до 10 ° в случай, когато прос­
транството под кривата на лоста за изправяне е 
това, което е посочено в точка 8.2.3.2, умножено 
по коефициент 15/обхват, където обхватът е 
изразен в градуси.
8.2.3.2 Пространството под кривата на лоста 
за изправяне е най-малко 0,015 метър-радиана, 
измерено от ъгъла на равновесие до по-малката 
от следните величини:
8.2.3.2.1 ъгъла, под който възниква прогре­
сивно наводняване;
8.2.3.2.2 22 ° (измерени от отвеса), в случай 
на наводняване само в едно отделение, или 27 ° 
(измерени от отвеса), в случай на едновременно 
наводняване в две прилежащи отделения.
8.2.3.3 В обхвата на положителната устой­
чивост се получава остатъчна крива на лоста 
за изправяне, като се отчита най-големият от 
следните моменти на наклоняване:
8.2.3.3.1 струпване на всички пътници на 
едната страна;