Държавен вестник, бр. 76, 2022 г., стр. 38

СТР.  38	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  76
консултации, съдържат единствено отбеляз-
ването, че „с проекта се постига напредък по 
изпълнение на една от мерките в изпълнение 
на решение на Съда на Европейския съюз от 
5.04.2017 г. по дело С-488/15 (ФПЧ10) срещу 
Република България за неспазване на нормите 
за качество на атмосферния въздух. Мярката 
е свързана с категоризацията на моторните 
превозни средства в екологични групи в 
зависимост от отделяните от тях емисии на 
вредни вещества“. Но така посоченото не удо-
влетворява изискването да е налице извършен 
анализ на съответствието на измененията с 
правото на Европейския съюз, несъмнено 
предполагащ преценка на пропорционалността 
на изискванията, въвеждани с атакуваните 
допълнения на Наредбата, и спазени ли са 
нормите на административното регулиране 
с оглед финансовата или друга материална 
тежест, която адресатите им следва да понесат 
при тяхното изпълнение.
Предвид изложеното настоящият състав 
приема, че мотивите на оспорените тексто-
ве на Наредбата не съдържат информация 
относно изискуемите елементи, визирани в 
чл. 28, ал. 2, т. 3, 4 и 5 ЗНА, даващи гаран-
ция за спазването на основните принципи 
при изработването на проект на нормативен 
акт – обоснованост, стабилност, откритост и 
съгласуваност. Противно на твърденията на 
процесуалните представители на ответната 
страна такива мотиви не се съдържат и в из-
готвения доклад до министъра на транспорта, 
информационните технологии и съобщенията 
с рег. № 10-03-130/21.08.2020 г. В доклада е 
цитирано единствено решението на СЕС, без 
какъвто и да е анализ на съответствието на 
проекта с останалите източници на право-
то на ЕС, а по отношение на финансовите 
средства се сочи само, че предложението не 
оказва пряко или косвено въздействие върху 
държавния бюджет и не са необходими фи-
нансови и други средства за прилагане на 
новата уредба, без обосновка или обсъждане 
на разходите, евентуално свързани с привеж-
дането на използваните софтуери в съответ-
ствие с въвежданите нормативни изисквания 
по чл. 9 от Наредбата и § 53 от нейните ПЗР. 
Относно § 3 от проекта (визиращ допълване 
на Наредбата с обжалвания чл. 9) е отразено 
само, че с него се въвеждат изисквания към 
информационната система за електронно 
регистриране на извършените периодични 
прегледи и защитеността на връзката є със 
средствата на измерване, както и към лица-
та, които пускат на пазара и/или в действие 
газоанализатори, димомери и стендове за из-
мерване на спирачните сили – да уведомяват 
ИА „Автомобилна администрация“ за вида на 
уредите и периодичните им проверки, и съ-
щите да бъдат отразявани в информационната 
система по чл. 11, ал. 3 от Наредбата, с цел 
гарантиране на оперативната съвместимост на 
средствата за измерване и информационната 
система преди вписването на тези средства 
в списъка на средствата за измерване към 
конкретно разрешение за извършване на пе-
риодични прегледи. Отразено е също, че се 
предвижда ИА „АА“ да вписва в регистъра 
по чл. 15, ал. 1 от наредбата посочените в 
списъците към издадени разрешения за из-
вършване на периодични прегледи газоана-
лизатори, димомери, стендове за измерване 
на спирачните сили и съответните им съв-
местими софтуери, осигуряващи електронен 
обмен на резултатите от измерванията към 
информационната система по чл. 11, ал. 3 от 
Наредбата. При това (само в доклада, но не 
и в публикуваните за обсъждане на Портала 
за обществени консултации на 12.04.2019 г., 
съответно – на 28.02.2020 г., мотиви на акта) 
по отношение на § 53 от ПЗР на процесната 
Наредба се сочи, че с този текст се въвеждат 
задължения лицата, получили разрешение 
за извършване на периодичните прегледи 
за проверка на техническата изправност на 
ППС, да приведат дейността си в съответ-
ствие с изиск­ванията на Наредбата, както 
и служебното прекратяване на достъпа до 
информационната система на ИА „АА“ за 
лицата, които не са изпълнили тези свои 
задължения, до отстраняване на несъответ-
ствията. Другояче казано, съпоставката на 
атакуваните текстове с посочените по-горе, 
относими части от мотивите и доклада, налага 
извода, че последните се свеждат единствено 
до кратък и най-общо формулиран преразказ 
на въвежданите разпоредби, който не може 
да бъде отъждествен с мотиви, отговарящи 
на всички императивни изисквания по сми-
съла на чл. 28, ал. 2 ЗНА. Липсата на изис-
куемото от закона съдържание на мотивите, 
освен формално нарушение по посочения 
текст, не дава възможност на съда и да из-
върши проверка спазени ли са принципите, 
на които трябва да отговаря подготовката на 
подзаконовия нормативен акт. Още повече 
че според изричното правило на чл. 28, ал. 4 
ЗНА проект за нормативен акт, към който 
не са приложени мотиви, съответно доклад и 
предварителна оценка на въздействието, съг­
ласно изискванията по ал. 2, не следва изобщо 
да се обсъжда от компетентния орган. Член 
77 АПК на свой ред въвежда задължително 
обсъждане на проекта ведно с представените 
по него становища, предложения и възраже-
ния. Анализът на горепосочените разпоредби 
налага извода, че императивно уредената от 
законодателя процедура цели спазване на 
принципите по чл. 26, ал. 1 ЗНА, включително 
и осигуряването на възможност за излагане 
на тезите на заинтересованите лица и тяхното 
обсъждане, преди приемането на подзако-
новия нормативен акт, а не след това – при 
неговото оспорване, с всички произтичащи 
от това последици. С оглед формулировката