Държавен вестник, бр. 99, 2005 г., стр. 129

Б Р О Й  99
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  129
ригирана калибровъчна крива на възстановяването, за
целите на количественото определяне на EC. За да се
получи коригирана калибровъчна крива, се приготвят
стандартни разтвори, както е описано в буква “е”, чрез
използване на 40% етилов алкохол, вместо дихлороме-
тан.
Прави се анализ на един милилитър от стандартния
калибровъчен разтвор, както е описано в букви Г, Д и Е.
Създава се нова калибровъчна крива чрез използва-
не на съотношението EC/РС на екстрахираните стан-
дарти.
Г. Приготвяне на пробата за анализ
Поставят се следните обеми вещество за анализ в
две отделни чаши с обем 100 ml за преливане:
а) вина, съдържащи над 14 об.% алкохол—5,00 ±
0,01 ml;
б) вина, съдържащи максимум 14 об.% алкохол—
20,00 ± 0,01 ml.
Към всяка чаша се добавя един милилитър PC раз-
твор, служещ за вътрешен стандарт,както е описано в
буква В(“д”) (т. 3), и вода, за да се получи общ обем
40 ml (или 40 g).
Д. Екстракция
Екстракцията се извършва под капака на екстрак-
тора, с необходимата вентилация.
Пробата, приготвена съгласно буква Г, се поставя в
екстракционната колона. Чашата се изплаква с 10 ml
вода и изплакващата вода се излива в колоната. Оставя
се течността да бъде абсорбирана в продължение на 4
min. Елюира се с 2 Ч 80 ml дихлорометан. Елюатът се
събира в конична колба с обем от 300 ml. Елюатът се
изпарява до 2—3 ml в ротационен изпарител с водна
баня при 30 °C. (Забележка. Не се оставя да ври до из-
съхване.) Концентрираният остатък се прехвърля с пи-
пета на Пастьор в градуирана епруветка от 4 ml. Колба-
та се изплаква с един милилитър дихлорометан и се
прелива в епруветката изплакващата вода. Концентра-
цията на пробата се увеличава до един милилитър чрез
слаб азотен поток. Концентратът се премества в колба
за автоматично пробовземане за GC/MS анализ.
Е. GC/MS анализ
а)Калибровъчна крива
Инжектира се един микролитър от всеки стандар-
тен калибровъчен разтвор, описани в буква B(“e”) в
GC/MS. Начертава се графика, като по вертикалната ос
се отчита отношението на площите EC-PC за регистри-
раните йони m/z 62, а по хоризонталната ос—количес-
твото EC в нанограма за милилитър (100, 200, 400, 800,
1600 ng/ml).
б) Количествено определение на EC
В системата GC/MS се инжектира един микролитър
концентриран екстракт, приготвен съгласно буква Д, и
се изчислява отношението на площите EC-PC за йони
m/z 62. Установява се концентрацията на EC нанограма
за милилитър в екстракта чрез използване на калибро-
въчната крива на вътрешния стандарт. Изчислява се
концентрацията на EC в пробата за анализ (ng/ml) чрез
разделяне на количеството EC нанограми (ng) в екст-
ракта на обема на пробата за анализ (ml).
в) Потвърждение на идентичността на етилкарба-
мата
Определя се дали има регистриране на йони с m/z
62, 74 и 89 по време на периода на задържане на ЕС.
Регистрирането на тези йони е свързано—съответно с
основните фрагменти (M—C2H2)+ и (M—CH3)+ и моле-
кулните йони (M)+. Наличието на EC се потвърждава,
ако относителните съотношения на тези йони са в гра-
ниците на 20% от съотношенията за стандартните об-
разци EC. Може да е необходимо допълнително увели-
чаване на концентрацията на екстракта, за да се получи
достатъчно добра чувствителност за йони m/z 89.
Ж. Съвместен анализ
Таблицата показва отделни резултати за използван
на практика образец и за двата вида вино. Критерият на
Кохран води до елиминирането само на една двойка
резултати—за вино с алкохолно съдържание над 14 об.%
и за вино с алкохолно съдържание 14 об.% или по-мал-
ко—от две различни лаборатории.
Относителната възпроизводимост (RSDR) се харак-
теризира с намаление при увеличение на концентраци-
ята на етилкарбамата.
Характеризиране на метода за определяне на етил-
карбамат в спиртни напитки чрез GC/MS (газ/мас).
Проба
Средна
Аналитичен
Sr
SR
RSDr
RSDR
проба
добив за
(%)
(%)
етилкарбамат,
добавката
намерено в
от етил-
(ng/ml)
карбамат
(%)
Вина с
40
1,59 4,77 4,01
12,02
алкохолно
80
89
3,32 7,00 4,14
8,74
съдържание
162
90
8,20 11,11 5,05
6,84
> 14об.%
Вина с
11
0,43 2,03 3,94
18,47
алкохолно
25
93
1,67 2,67 6,73
10,73
съдържание
48
93
1,97 4,25 4,10
8,86
І 14об.%
Приложение № 5
към чл. 29, ал. 1 и 4
МЕТОДИ ЗА АНАЛИЗ НА СПИРТ И
СПИРТНИ НАПИТКИ
1. Определяне алкохолното съдържание
(обикновен метод)
1. Определение
Обемният алкохолен градус е равен на литрите ал-
кохол, съдържащи се в 100 l спиртна напитка, като
съответните обеми са измерени при 20 °С.
2. Начин на работа
Алкохолното съдържание на спирт се определя със
спиртомер или арeометър и корекционни алкохоломет-
рични таблици (метод “3. Определяне алкохолното
съдържание” към приложение № 3).
2. Оценка на цвета и бистротата на спирт
1. Цел на метода
Методът позволява да се оценят цветът и бистрота-
та на неутралния алкохол.
2. Определение
Под цвят и бистрота се разбират цветът и бистрота-
та, определени по процедурата, описана в т. 5 на метода.
3. Принцип
Цветът и бистротата се оценяват визуално чрез срав-
нение с вода на бял фон и на черен фон.
4. Апаратура—безцветни епруветки с дължина най-
малко 40 cm.
5. Начин на работа
На бял и черен фон се поставят две епруветки (съг-
ласно т. 4); в една от епруветките се поставя определено
количество от пробата на височина около 40 cm; в дру-
гата епруветка се сипва вода до същата височина. Про-
бата се наблюдава отгоре, по дължината на оста на
епруветката и се сравнява с еталона.
6. Изразяване на резултатите
Оценяват се цветът и бистротата на пробата, като
се наблюдава по начина, описан в т. 5.
3. Определяне на времето за обезцветяване на раз-
твор  от калиев перманганат
1. Цел на метода
Методът цели да се определи времето, за което
неутрален алкохол обезцветява разтвор на калиев пер-
манганат.
2. Определение
Времето за обезцветяване на разтвор на калиев пер-
манганат, определено по описания метод, е броят на
минутите, за които оцветяването на пробата се израв-