Държавен вестник, бр. 33, 2019 г., стр. 15

БРОЙ  33	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  15  
Фигура 1: Растеж на БВП на глава от населението в регионите, в по-слабо развитите и умерено 
развитите държави-членки
телство за устойчивото развитие. По-специално 
в по-малките градове и общини не достигат 
финансови и човешки ресурси. Ето защо ико-
номическите операции са силно ограничени и 
включват само услуги и търговия. Повече от 
150 общини са идентифицирани като „затруд-
нени“ и обикновено имат характеристиките на 
слабо населени периферни селски райони без 
ясно изразен градски център.
Рамка на многостепенното управление
Член 4 от Закона за регионалното развитие 
от 2008 г. определя три нива на териториални 
единици, съответстващи на класификацията на 
териториалните единици за статистически данни 
(NUTS 1, 2 и 3)3. Този нов териториален обхват 
на регионите се използва като основа за прила-
гане на националната политика за регионално 
развитие. Управлението на регионите от ниво 
NUTS 3 се осъществява от Областен управител, 
подпомаган от Областната администрация на 
централната власт. Областните управители се 
назначават от Министерския съвет.
Общината е основната административно-
териториална единица, в която се осъществя-
ва местното самоуправление. С други думи, 
България има само едно поднационално ниво 
управление – общини, възстановено след ня-
колко десетилетия на централизирана социа-
листическа система, за да възстанови местната 
демокрация. Конституцията на Република 
България признава принципа на местното 
самоуправление. Общините са подразделени 
на по-малки градове и села, общо 5267 през 
3 ЕВРОСТАТ прилага тази система за целите 
на европейската и националната статистика в 
съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) 
№ 1059/2003 и Регламент № 176/2008. Понастоящем 
в България има два региона NUTS 1 – „Северна и 
Югоизточна България“ и „Югозападна и Южно 
централна България“; шест региона NUTS 2; NUTS 3 
се използва за областите като административни 
териториални единици, които са предназначени 
да осигурят съответствие между националните и 
местните интереси.
България започва процеса на засилена де-
централизация в началото на хилядолетието, но 
въпреки това остава сравнително централизира-
на страна. България е в процес на стартиране 
на нова фаза от реформите на регионалното 
развитие и децентрализацията, като се фоку-
сира върху укрепването на регионалното ниво 
на управление.
В този контекст България изрази интерес 
към сътрудничество с ОИСР, за да подобри 
практиките си в областта на многостепенното 
управление и да подкрепи реформите на реги-
онално развитие и децентрализацията. ОИСР 
разполага с уникален набор от данни за раз-
витието на регионите и регионалните разли-
чия, поднационалното публично финансиране, 
публичните инвестиции, както и реформите 
на многостепенното управление в държавите-
членки и извън тях.
Обща информация за страната
Национално и регионално развитие
България има 7,1 милиона жители, като 73% 
от тях живеят в градските райони. Баланси-
раното и устойчиво развитие на българските 
региони е предизвикателство поради общия 
спад на населението и миграцията към по-ат-
рактивните региони и градове, и по-специално 
град София. Друг фактор е нивото на разви-
тие на големите и средно големите градове в 
България. Мрежата от големи градове като 
генератори на растеж не е еднакво развита в 
цялата страна. Нивото на регионално развитие 
зависи също до голяма степен от наличието 
на транспортна инфраструктура в регионите. 
Например Северозападният регион – с най-
нисък БВП на глава от населението – винаги 
е имал най-ниската плътност на пътищата. 
Магистралите и главните пътища там предста-
вляват малък процент от националната пътна 
мрежа, което обезсърчава транзитния трафик 
и вътрешнорегионалните пътувания.
Вътрешните различия в регионите на Бълга-
рия също представляват сериозно предизвика-