Държавен вестник, бр. 16, 2025 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  16
на в състав: председател: Йовка Дражева, 
членове: Севдалина Червенкова, Мартин 
Аврамов, Юлия Раева, Радостин Радков, при 
секретар Григоринка Любенова и с участие­
то на прокурора Веселин Найденов изслуша 
докладваното от съдията Мартин Аврамов по 
административно дело № 85/2024 г.
Производството е по реда на чл. 208 – 228 
АПК.
Образувано е по касационни жалби на: 
1. министъра на енергетиката, 2. Р. И. С. и 3. Л. 
Л. К. против Решение № 7276 от 3.07.2023 г. 
на Върховния административен съд, трич­
ленен състав на II отделение, по адм. дело 
№ 746/2021 г., с което са отменени т. 6.1.1 от 
методиката – приложение към чл. 61, ал. 1 
от Наредба № Е-РД-04-1 от 12.03.2020 г. за 
топлоснабдяването на министъра на енерге­
тиката, § 2 и 3 от преходните и заключител­
ните разпоредби на Наредба № Е-РД-04-1 от 
12.03.2020 г. за топлоснабдяването на минис­
търа на енергетиката.
От ответниците: Б. И. П. и С. И. П. са със 
становище за неоснователност на жалбата на 
министъра, а преценката на основателността 
на другите жалби предоставят на съда, Л. Х. 
Г. и Ч. Е. Я. възразяват срещу жалбата на 
министъра, искат потвърждаване на съдеб­
ното решение и оставят на усмотрението на 
съда жалбите на С. и К., А. Л. В. поддържа 
искането, направено с жалбата на К., а С. С. 
Г. оспорва само жалбата на министъра.
Прокурорът от Върховната прокуратура 
дава заключение за допустимост и основател­
ност на жалбите, но по различни от изложе­
ните в тях касационни основания – съдебното 
решение било неправилно и необосновано 
поради противоречие между мотивите и дис­
позитива му относно § 2 ПЗР на Наредбата.
I. Касационната жалба на министъра на 
енергетиката е допустима, но неоснователна.
1. Споделимо е заключението на тричлен­
ния състав за неизпълнение на императивното 
изискване по чл. 28, ал. 2, т. 5 от Закона за 
нормативните актове относно съдържанието 
на мотивите, респ. доклада към проекта на 
нормативен акт.
а. Мотивите към проекта в тази им част се 
ограничават до изявлението, че с Наредбата не 
се транспонира право на Европейския съюз, 
тя е в съответствие и не нарушава принципи 
от правото на ЕС, касаещи присъединяване 
на новопостроени или съществуващи сгради 
на потребители към топлопреносната мрежа.
б. Противно на подхода на административ­
ния орган задължението да се извърши анализ 
на правото на ЕС не се изчерпва със случаите 
на транспонирането му, а обхваща всички 
проекти на нормативни актове, независимо 
от причините, налагащи тяхното приемане, 
и областта на правна регламентация. От 
друга страна, констатацията за съответствие 
е бланкетна и лишава от основа проверката 
на достоверността є.
Наредбата е издадена на основание чл. 125, 
ал. 3 от Закона за енергетиката. Уредените със 
закона обществени отношения са свързани с 
множество релевантни актове от правото на 
ЕС (видно и от достъпния списък към закона) 
и това виждане едва ли се нуждае от допъл­
нително мотивиране. Целта на анализа по 
чл. 28, ал. 2, т. 5 ЗНА е уредбата, предмет на 
нормативния акт, да се изследва в контекста на 
приложимите правила на правото на ЕС, т.е. 
да се очертае правната рамка на допустимата 
намеса в обществените отношения, респ. да 
се обоснове създаването на правила, чието 
съдържание е предоставено на автономията 
на държавата. Изискването съдържа в себе 
си и гаранция, че с проекта на нормативен 
акт ще бъдат спазени принципите по чл. 26, 
ал. 1 ЗНА.
в. Първостепенният съд се е позовал на 
решение на Съда на Европейския съюз от 
5.12.2019 г. по преюдициално запитване по 
присъединени дела С-708/2017 г. и С-725/2017 г. 
за приложимостта на европейското право от­
носно допустимостта на национална правна 
уредба, предвиждаща в сгради с режим на 
етажна собственост сметките за топлинна 
енергия за сградна инсталация да се изгот­
вят пропорционално на отопляемия обем на 
апартамент.
Касационният довод, че съдът бил про­
пуснал да изследва как решението на СЕС 
се отнася към предвидените в Наредбата 
правила, всъщност е аргумент в подкрепа на 
верността на извода в оспореното решение 
за допуснато нарушение по чл. 28, ал. 2, т. 5 
ЗНА. Той почива на неправилната позиция, 
че съдът би могъл да замести администра­
цията или да отстрани пропуска є в анализа 
на правото на ЕС. Съдът не дължи първично 
и хипотетично изследване за съответствие с 
правото на ЕС, а само контролира дали то е 
осъществено надлежно.
г. Същественият характер на правилото по 
чл. 28, ал. 2, т. 5 ЗНА определя и тежестта 
на нарушението при несъобразяването с него. 
Липсата на анализ на правото на ЕС в моти­
вите към проекта е самостоятелно основание 
от процесуален характер, обуславящо отмяната 
и на трите оспорени текста от Наредбата.
Дори и да не се възприеме тезата на съда за 
допуснати съществени нарушения и по чл. 28, 
ал. 2, т. 1 – 4 ЗНА поради съответствието 
на мотивите към проекта по-скоро с такива 
за изменение на подзаконов акт, а не за из­
цяло нов, какъвто е предложен и приет, по 
същество изтъкнатите от органа причини за 
издаване на Наредбата са обвързани основно