Държавен вестник, бр. 16, 2018 г., стр. 9

БРОЙ  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
разкриват на засегнатите клиенти на банката 
или на трети лица, че на издаващата държава 
е предадена информация в съответствие с 
чл. 30 и 31 или че се извършва разследване.
Защита на личните данни
Чл. 24. При изпълнението на Европейска 
заповед за разследване се прилагат необхо-
димите мерки за гарантиране на защитата 
на личните данни съобразно действащото 
законодателство.
Разходи 
Чл. 25. (1) Разходите по изпълнението на 
Европейска заповед за разследване на тери-
торията на страната се поемат от българската 
държава.
(2) Когато разходите по ал. 1 се окажат 
прекомерни, компетентният орган по чл. 9, 
ал. 1 информира издаващия орган за подроб-
ностите относно тези разходи и може да се 
консултира с издаващия орган как те да бъдат 
поделени или да бъде изменена Европейската 
заповед за разследване.
(3) Когато не може да се постигне спора-
зумение по отношение на разходите по ал. 2, 
издаващият орган може да:
1. оттегли изцяло или частично Европей-
ската заповед за разследване, или
2. да покрие разходите, смятани за пре-
комерни.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ОСОБЕНИ ПРАВИЛА ЗА ИЗВЪРШВАНЕ 
НА ОПРЕДЕЛЕНИ ДЕЙСТВИЯ ПО РАЗ-
СЛЕДВАНЕТО И ДРУГИ ПРОЦЕСУАЛНИ 
ДЕЙСТВИЯ
Временно предаване на задържани лица с цел 
извършване на действие по разследването и 
други процесуални действия
Чл. 26. (1) Европейска заповед за разслед-
ване може да бъде издадена за временното 
предаване на лице, задържано на територията 
на Република България с цел извършване на 
действие по разследването и други процесуални 
действия, с оглед на събирането на доказа-
телства, за което се изисква присъствието 
на това лице на територията на издаващата 
държава, при условие че лицето бъде върнато 
обратно в срок, определен от компетентния 
орган по ал. 2.
(2) Компетентен орган да признае и из-
пълни Европейска заповед за разследване в 
случаите по ал. 1 е окръжният съд, в чийто 
район се намира задържаното лице. Окръж-
ният съд разглежда Европейската заповед 
за разследване по реда на чл. 50 от Закона 
за екстрадицията и Европейската заповед за 
арест и уведомява Върховната касационна 
прокуратура за допуснатото предаване на 
задържаното лице, както и за условията, при 
които е допуснато предаването.
(3) Освен в случаите по чл. 16 изпълне-
нието на Европейска заповед за разследване, 
издадена за временно предаване, може да бъде 
отказано и ако са налице следните основания:
1. задържаното лице не даде съгласие, или
2. вследствие на предаването ще се удължи 
срокът за задържане на лицето.
(4) При необходимост, предвид възрастта на 
лицето или физическото, или психическото му 
състояние, на неговия законен представител 
или защитник се предоставя възможност да 
представи своевременно писмено становище 
по временното предаване.
(5) Когато е необходимо разрешение за 
транзитно преминаване на задържаното лице 
през територията на трета държава членка, 
издаващата държава уведомява Върховната 
касационна прокуратура и компетентния 
орган по ал. 2 за полученото разрешение за 
транзитно преминаване на лицето.
(6) Въпросите, свързани с временното 
предаване на лицето, включително подроб-
ностите за условията на неговото задържане 
в издаващата държава и срокът, в който 
лицето следва да бъде прието от издаващата 
държава и върнато обратно в Република Бъл-
гария, се договарят между издаващия орган и 
компетентния орган по ал. 2, като се вземат 
предвид физическото и психическото състо-
яние на засегнатото лице, както и нивата на 
сигурност в издаващата държава.
(7) Предаденото лице остава задържано 
на територията на издаващата държава и при 
необходимост – на територията на държавата 
членка на транзитно преминаване, във връзка 
с деянията или осъжданията, за които е било 
задържано в Република България, освен ако 
компетентният орган по ал. 2 поиска осво-
бождаването му.
(8) Времето, през което лицето е било 
задържано на територията на държавите по 
ал. 7, се приспада от срока за задържане, 
който засегнатото лице изтърпява или ще 
бъде задължено да изтърпи на територията 
на Република България.
(9) В случаите по ал. 7 предаденото лице 
не може да бъде наказателно преследвано 
или задържано, нито да му бъдат налагани 
други мерки за ограничаване на личната му 
свобода в издаващата държава за извършени 
от него деяния или за осъждания, постанове-
ни преди заминаването му от територията на 
Република България и които не са посочени 
в Европейската заповед за разследване.
(10) Алинея 9 не се прилага, когато пре-
даденото лице, след като в продължение на 
15-дневен непрекъснат срок от датата, на която 
присъствието му вече не е било необходимо 
на издаващите органи, е имало възможност 
да напусне издаващата държава, но:
1. въпреки това е останало на нейна те-
ритория, или