Държавен вестник, бр. 62, 2011 г., стр. 7

БРОЙ  62	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
На шесто място, е съществуващият фи­
нансов инструментариум за наука и по-скоро 
неговата „оскъдност“. Малко са национал­
ните инструменти за подкрепа на научни и 
развойни проекти. Съществуването на само 
два фонда – Фонд „Научни изследвания“ 
и Националния иновационен фонд, не е 
достатъчно. Липсват секторни програми за 
научни изследвания, например в областта на 
здравеопазването, земеделието или околната 
среда. Липсват специализирани национални 
програми в дадено научно направление или за 
подкрепа на научна инфраструктура, в т.ч. и 
за реализиране на Националната пътна карта 
за научна инфраструктура. Това ограничава 
възникването и изпълнението на конкуренто­
способни научни идеи. Нещо повече, държавата 
не използва ефективно научния потенциал 
за улесняване на административния процес 
или за разработката на стратегически ана­
лизи във важни икономически сектори или 
за стратегически проучвания в обществено 
значими сфери.
На седмо място, последно по ред, но не 
и по важност, е проблемът с неефективно 
използване на различните източници на 
финансиране при реализацията на дадена 
научна задача или решаването на значим 
за икономиката или обществото проблем. 
Освен националните фондове в европейски 
мащаб функционират различни програми за 
финансиране на научните изследвания и тех­
нологичното развитие. Структурните фондове 
са идентифицирани от Европейската комисия 
като определящи за оптимизиране на научните 
системи в новите страни членки. Този факт 
не е достатъчно добре осъзнат в България, 
тъй като едва 0,1 % от средствата по Струк­
турните фондове могат да бъдат използвани 
за подкрепа на изследователска дейност в 
частта изграждане на научна инфраструктура 
и научноизследователски комплекси. Едва 3 % 
от всички средства по Структурните фондове 
са предвидени за подкрепа на иновациите, 
докато средният процент в ЕС е над 30 %.
За периода 2007 – 2010 г. има едва 30 ре­
гистрирани бенефициента – научни организа­
ции по Структурните фондове, и то само по 
Оперативните програми (ОП) „Развитие на 
човешките ресурси“ – за създаване на научен 
потенциал сред докторанти и постдокторанти 
и в рамките на „Регионално развитие“, като 
последната е за енергийна ефективност. Ус­
вояемостта на средствата по ОП „Развитие 
на конкурентоспособността на българската 
икономика“, приоритетна ос 1 „Развитие на 
икономика, базирана на знанието и иноваци­
онните дейности“ е едва 0,42 %.
Допълнителен проблем е разпокъсаното 
финансиране, предоставяно чрез двата основни 
национални инструмента – Фонд „Научни из­
следвания“ и Националния иновационен фонд. 
Необходимо е и двата финансови инструмента 
да се фокусират върху приоритетни за иконо­
мическото развитие на страната технологии. 
Трябва да се подобри диалогът между двата 
фонда с оглед повишаване на ефективността 
при финансиране.
Необходимо е да се въведат нови за страната, 
но сравнително добре познати в световната 
практика финансови инструменти, които да 
доведат до ускоряване на технологичните 
иновации – програми за начален капитал за 
верификация на иновативни идеи; схеми за 
стартиращи предприятия и за рисков капитал. 
Повишаването на инвестициите в научна 
и иновативна дейност следва да става едно­
временно с въвеждането на по-ефективни 
механизми за управление, мониторинг и 
оценка на научно-иновативната система 
при гарантиране на пълна прозрачност на 
процесите. Това включва въвеждане на при­
оритети, засилване на изследователската база 
на научните организации и университетите, 
оценка на научната дейност на университетите 
и на научните организации; премахване на 
бариерите и въвеждане на гъвкави финансови 
инструменти за иновации. Тези мерки са в 
синхрон с политиките, предлагани и прила­
гани от останалите страни от европейското 
семейство. (В приложение № 2 са дадени 
националните цели по отношение на науката 
и иновациите на ЕС-27).
Необходимо е публичните политики да 
създават благоприятна среда, стимулираща 
частния сектор да инвестира в наука иновации 
и да търси научно знание. Според изследвания 
на IRMA сред политиките, които имат реша­
ващо значение сред компаниите да решат да 
инвестират в НИРД, са данъчните стимули, в 
т.ч. и ниски корпоративни данъци, достъпни 
режими на обществени поръчки и пазарна 
продуктова регулация и други законови фор­
ми. На фигура 7 са илюстрирани резултати­
те от проучване на Европейската комисия 
и Института за перспективни изследвания 
към Съвместните изследователски центрове, 
проведено сред 185 индустриални компании.
Фигура 7
Значение на публичните политики за подкрепа на НИРД в частния сектор в ЕС-27
0
10
20
30
40
50
60
70
80
90
Данъчни стимули
Пазарна продуктова регулация и други законодателни мерки
Директна държавна помощ от други източници
директна държавна помощ от ЕС
Еворепйски технологични пратформи
Съвместни технологични инициативи
Политики, насърчаващи сътрудничеството
Непряка държавна помощ
Обществени поръчки
Политики в подкрепа обмена на човешки ресурси за НИРД
компании в сектори с нисък НИРД интензитет
компании в сектори със среден НИРД интензитет
компании в сектори с висока НИРД интензитет
Източник: ЕК и СИЦ (2010), Европейски 
индустриален наблюдател