Държавен вестник, бр. 66, 2010 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  66
4.9.3. протеин S, НС II (хепаринов кофактор), 
TFPI (инхибитор на пътя на тъканния фактор):
а) хромогенен или коагулометричен метод 
(измерване активност);
б) имунологичен (измерване концентрация).
4.10. Патологични инхибитори на кръвосъ­
сирването:
4.10.1. лупусни антикоагуланти:
а) имунологично измерване на концентрация;
б) функционален тест – DVV, DRVVT;
4.10.2. фактор V Leiden – APC resistance V: 
а) активност (пресяващ); 
б) PCR (дефинитивен метод).
4.11. Специфични (единични) фактори на фи­
бринолизата:
4.11.1. плазминоген:
а) хромогенен, определя се активност;
б) имунологичен – концентрация;
4.11.2. тъканен плазминоген активатор (t-
PA) – имунологичен, определя се концентрация.
4.12. Показатели на фибринолитична активност:
4.12.1. D-димер: 
а) имунологични: латексова аглутинация – по­
луколичествено и количествено; 
б) имунологичен анализ с неизотопно марки­
ране на антигени или антитела;
4.12.2. плазмин – α2-антиплазмин комплекс: 
имунологичен – определя се концентрация.
4.13. Инхибитори на фибринолизата:
4.13.1. α2-антиплазмин – хромогенен метод 
(определя се активност); 
4.13.2. инхибитор на плазминогеновия активатор 
(PAI): хромогенен метод (определя се активност), 
имунологичен метод (определя се концентрация);
4.13.3. С1 – инхибитор:
а) хромогенен метод (определя се активност);
б) имунологичен метод (определя се концен­
трация).
5. Аналитични принципи при изследване на 
ликвор:
5.1. преди центрофугиране:
5.1.1. оценка на макроскопския вид – цвят, 
прозрачност, фибринова мрежа;
5.1.2. изброяване на еритроцити и левкоцити 
в нативен ликвор, без консерванти в камера на 
Fushs-Rosenthal, Nageotte или Jensen с обикновена 
светлинна микроскопия;
5.2. цитологично изследване:
5.2.1. диференциране на типа клетки в обогатен 
ликвор (чрез активна седиментация, центрофу­
гиране или филтрация) на препарат, оцветен по 
Giemsa или по Pappenheim;
5.2.2. цитохимични реакции за диференциране 
на типа клетки;
5.3. клинично-химични показатели (изследват 
се не по-късно от 6-ия час в надстоящата течност, 
получена след центрофугиране на ликвора), както 
в серум;
5.4. общ белтък:
5.4.1. проба на Pandy – ориентировъчно;
5.4.2. със сух тест за урина – ориентировъчно;
5.4.3. количествена турбидиметрия;
5.4.4. количествена колориметрия със селек­
тивни багрила (Coomassie brillant blue, Ponceau 
red или Рyrogalol red);
5.5. албумин – имунотурбидиметрия и/или 
електроимунодифузия;
5.6. имуноглобулини (ИгГ, ИгА, ИгМ): 
5.6.1. крайна имунодифузия с поне три стандарта;
5.6.2. отчитане на олиго- или поликлонал­
ност – оптимизирана агарозна електрофореза и/
или изоелектрофокусиране;
5.7. глюкоза – хексокиназен метод с три стан­
дарта (от 0,5 до 4,0 mmol/l);
5.8. лактат – UV метод;
5.9. CRP – нефелометрия;
5.10. CK-NAС активирана: с двоен обем ликвор, 
вместо серум;
5.11. LDH: субстрат пируват, трис-буфер и двоен 
обем ликвор, вместо серум;
5.12. аденозиндезаминаза – UV метод;
5.13. спектрофотометрия – на 405, 415 (или 410, 
418), 420, 430, 460, 540 и 630 нм.;
5.14. диференциране на левкоцитите – след 
оцветяване по Pappenheim;
5.15. електролити, анализ на кръвни газове, 
адреналин, норадреналин, лекарствени средства 
и други – както за серум.
6. Аналитични принципи при изследване на 
урина:
6.1. За клинично-химични и цитологични из­
следвания се препоръчва средна порция от втора 
сутрешна урина.
6.2. Пресяващо изследване:
6.2.1. оценка на макроскопския вид – цвят, 
мирис и други общи свойства на урината;
6.2.2. изследване на диуреза;
6.2.3. експресни (сухи) проби за полуколичест­
вено определяне.
6.3. Относителна плътност: 
6.3.1. рефрактометрично;
6.3.2. сухи проби (ориентировъчно); осмолали­
тет: с осмометър, както в серума.
6.4. Цитологично изследване: 
6.4.1. формени елементи на урина при спазване 
на стандартни условия – препоръчва се микроско­
пия с фазов контраст;
6.4.2. клинично-химични показатели (количест­
вено определяне): 
а) общ белтък:
 – нефелометрия или турбиметрия на преци­
питацията с трихлороцетна киселина или бензе­
тониев хлорид;
 – ръчна или автоматична колориметрия на 
белтъчен комплекс със свързващи бои (Coomassie 
brillant blue, Ponceau red, Pyrogalol red);
б) албумин: имунонефелометрично, имуно­
турбиметрично или друг имунологичен анализ с 
неизотопно маркиране;
в) α1-микроглобулин – имунологичен анализ;
г) креатинин – както в серум (виж), но след 
разреждане 1:100;
д) деоксипиридин – имунологичен с неизотопно 
маркирани антигени и антитела;
е) глюкоза, ензими, метаболити, електролити, 
хормони и други: съгласно принципите, използвани 
при определяне в серум.
Раздел V
Задължителни изисквания за осигуряване качест­
вото на лабораторните изследвания
1. Преданалитичен етап.
1.1. Лабораторията извършва дейността си по 
работни процедури за подготовка на пациентите за