Държавен вестник, бр. 70, 2018 г., стр. 59

БРОЙ  70	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  59  
налице връзка между възложената дейност 
и остойностяване изготвянето на конкурсна 
документация по чл. 46, ал. 2 от ЗЕ. Дори 
остойностяването на труда на експертите да 
е вярно, което не се подкрепя по категоричен 
начин от обсъдените доказателства, то липсват 
каквито и да е било доказателства, че всички 
описани дейности действително е необходимо 
да бъдат извършени при всяко изработване 
на комплект за конкурсна документация по 
чл. 46, ал. 2 от ЗЕ. Комплектът конкурсна 
документация е интелектуален продукт, но 
въпреки това е възможно да бъде определена 
неговата себестойност на базата на направе-
ните разходи за изготвянето му, но те поради 
спецификата на продукта предопределено са 
различни при всеки конкурс и са в зависимост 
от неговия конкретен предмет. Абстрактното 
остойностяване на труда на специалистите 
чрез времето, което предполагаемо ще им е 
необходимо да изработят един комплект за 
абстрактен конкурс по чл. 46, ал. 2 от ЗЕ, 
включително и материалните разходи за хартия 
и копиране, не е възможно да бъде прието 
като установяващо действително необходимите 
разходи за извършване на дейността, за която 
е определена оспорената такса. Настоящият 
съдебен състав намира, че невъзможността за 
предварително изчисляване на стойността на 
конкурсната документация преди наличието 
на яснота относно предмета на конкурса е 
определяща за предлагане като предпочитан 
и първи вариант на пропорционална такса, 
при която във всеки отделен случай да се 
взема решение за конкретната стойност на 
документацията в зависимост от предмета на 
конкурса. На практика във всички доклади на 
Ангел Семерджиев, на ДКЕВР и на министъра 
на транспорта и съобщенията относно проекта 
за постановление на МС за одобряване на Та-
рифата се съдържа предложение „продажбата 
на документи следва да бъде в съответствие 
с решение на комисията за цената на тръж-
ната документация“. Това предложение не е 
намерило израз в проекта за нормативен акт 
и очевидно не е обсъждано при приемането 
на чл. 6, т. 1 от Тарифата, което се обяснява с 
основните мотиви на вносителя и финансовата 
обосновка на проекта, поставящи като воде-
що изискването за финансова независимост 
на ДКЕВР и ненатоварването на държавния 
бюджет с издръжката є, а не съответствие 
между размера на таксите и разходите за 
конкретната дейност, за която се дължат.
По изложените съображения настоящият 
съдебен състав намира, че при приемането на 
чл. 6, т. 1 от Тарифата е допуснато съществено 
нарушение на чл. 2 от ЗДТ, което определя 
като основателно оспорването по чл. 146, т. 4 
от АПК. 
По отношение доводите в протеста относно 
допуснато противоречие с целта на закона 
при приемането на чл. 6, т. 1 от Тарифата 
настоящият съдебен състав намира, че са 
основателни.
Таксата по чл. 6, т. 1 от Тарифата в размер 
10 000 лв. е необходимо да бъде заплатена 
от всеки търговец, който иска да участва 
в конкурс за изграждане на нова мощност 
за производство на електрическа енергия в 
случаите по чл. 4, ал. 2, т. 5 за изграждане 
на нова, а с измененията на чл. 46, ал. 1 от 
ЗЕ в сила от 17.07.2012 г. – и за предоставя-
не на съществуваща мощност. Спечелилият 
конкурса участник се определя за титуляр 
на лицензията, съдържаща задължение за 
изграждане, в случаите на изграждане на 
нова мощност. За първоначално издаване на 
лицензията се дължи друга такса в размер 
15 000 лв., а след това и годишна – 2000 лв. 
плюс 0,055 на сто от годишните приходи на 
дружеството за съответната лицензионна дей-
ност съгласно годишния му финансов отчет за 
предходната година и отчетната информация 
по видове дейности съгласно чл. 38, ал. 1 от 
ЗЕ. Таксата за закупуване на конкурсната 
документация се дължи от всички участници 
в съответния конкурс, които по аргумент от 
чл. 48 от ЗЕ следва да са повече от един, а 
спечелилият конкурс заплаща и още една так-
са за първоначално издаване на лицензията.  
В този смисъл, дори да се приеме, че 10 000 лв. 
са необходимите разходи за изготвяне на 
конкурсната документация в полза на Коми-
сията, във всички случаи се формира приход, 
който не е съразмерен на направените разхо-
ди, което противоречи на целта на ЗДТ. Без 
правно значение за този извод е твърдението 
на КЕВР, че до този момент не е провеждан 
конкурс по чл. 46, ал. 2 от ЗЕ и такава такса 
не е събирана. Финансовата независимост на 
Комисията не следва да бъде постигана чрез 
събиране на такси, които не съответстват на 
направените за дейността разходи.
Целите на ЗЕ са формулирани в чл. 2, ал. 1, 
т. 4 и чл. 2, ал. 2 и изискват осигуряване на 
енергийни доставки при минимални разходи, 
а производството, вносът, износът, преносът, 
разпределението и търговията с електрическа 
енергия да се извършват при гарантиране за-
щитата на живота и здравето на гражданите, 
собствеността, околната среда, сигурността 
на доставките, интересите на потребителите 
и националните интереси. Те са приети с 
първоначалната редакция на закона, поради 
което са част от материалното ни право и при 
приемане на оспорената разпоредба. Дейст-
вително към датата на приемане на чл. 6, 
т. 1 от Тарифата Наредба № 1 от 14.03.2017 г. 
за регулиране на цените на електрическата 
енергия, на която се позовава оспорващият 
в протеста, не е част от действащото право