Държавен вестник, бр. 82, 2006 г., стр. 44

С Т Р .  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  82
II. Изключения от Списъка на професионални
квалификации за лекари със специалност:
1. Когато доказателствата за професионална
квалификация на лекари със специалност не отго-
варят на минимума изисквания за обучение, посо-
чени в Директива 93/16/ЕИО, те се признават за
достатъчни, ако доказват обучение, което е започ-
нало преди:
a) 1 януари 1986 г.—за Испания и Португалия;
б) 1 януари 1981 г.—за Гърция;
в) 1 януари 1994 г.—за Австрия, Финландия, Шве-
ция, Исландия и Норвегия;
г) 1 май 2004 г.—за Чешката република, Слова-
кия, Литва, Латвия, Естония, Малта, Кипър, Пол-
ша и Унгария;
д) 20 декември 1976 г.—за други държави член-
ки, когато те се придружават от сертификати, пот-
върждаващи, че кандидатът—гражданин на дър-
жава членка, е упражнявал медицинска дейност
лекар с призната специалност ефективно и зако-
носъобразно за време, най-малко еквивалентно на
два пъти разликата между продължителността на
специализацията в държавата членка, от която той
произхожда, и минимално изискващото се обуче-
ние в съответствие с периода за обучение съгласно
Директива 93/16/ЕИО.
2. Когато доказателствата за професионална
квалификация на лекари със специалност не съот-
ветстват на посочените в раздел I, те се признават
за достатъчни, ако се придружават от сертификат,
издаден от компетентните органи в държава член-
ка, удостоверяващ, че:
а) са присъдени в съответствие с минимално
изискващото се обучение, посочено в Директива
93/16/ЕИО, и
б) държавата членка, която ги издава, ги счита
за еквивалентни с доказателствата за професионал-
на квалификация или титли, посочени в раздел I.
3. В Германия:
Когато доказателствата за професионална ква-
лификация на лекари с придобита медицинска спе-
циалност са придобити на територията на бивша-
та Германска демократична република и не отго-
варят на минимума изисквания за обучение, посо-
чени в Директива 93/16/ЕИО, те се признават, ако:
а) удостоверяват, че обучението е започнало
преди  3 април 1992 г., и
б) дават право на притежателя си да упражнява
професията на лекар с придобита специалност на
цялата територия на Германия при същите усло-
вия, както притежателите на доказателства за про-
фесионална квалификация, издадени от компетен-
тни германски органи, и когато
в) се придружават от сертификат, издаден от
компетентните германски органи, доказващ, че
кандидатът—гражданин на държава членка, е уп-
ражнявал професия “лекар с придобита специал-
ност” ефективно и законосъобразно за време, най-
малко еквивалентно на два пъти разликата между
продължителността на обучението за придобива-
не на специалност, прекарано на германска тери-
тория, и минималната продължителност за обуче-
ние, включена в списъка за наименованията на
учебните програми за придобиване на медицинска
специалност.
4. В Испания:
Когато доказателствата за професионална ква-
лификация на лекари с придобита медицинска
специалност са били присъдени в Испания преди  1
януари 1995 г. и не отговарят на минимума изиск-
вания за обучение, посочени в Директива 93/16/
ЕИО, те се признават като достатъчни, ако се при-
дружават от сертификат, издаден от компетентни-
те испански органи, удостоверяващ, че притежа-
телят му е завършил специфичното си професио-
нално обучение, организирано в рамките на разпо-
редбите, включени в Кралски декрет 1497/99.
5. В Люксембург:
Когато е представена люксембургска диплома,
гарантирана от закона от 1939 г., отнасящ се до
присвояването на академичните и университетските
степени (титли)—“доктор”, “доктор по медицина,
по хирургия и акушерство”, осъществявано от Дър-
жавната изпитна комисия на Люксембург.
6. В Дания:
Когато е представена датска диплома, гаран-
тирана от закона и присъждана от Факултета по
медицина към Датския университет от  20 декем-
ври 1976 г. в съответствие с Декрета на Министер-
ството на вътрешните работи от 14 май 1970 г.
7. В Чешката република:
Когато доказателствата за професионална ква-
лификация на лекари с придобита медицинска
специалност са придобити на територията на бив-
шата Чехословакия преди 1 януари 1993 г. или след
тази дата при обучение, което е започнало преди
тази дата, те се признават, ако компетентните
чешки  органи докажат, че:
а) имат същата законова валидност на терито-
рията на Чешката република като чешката профе-
сионална квалификация относно достъпа и упраж-
няването на професията  “лекар с придобита спе-
циалност”, и
б) кандидатът—гражданин на държава членка,
ефективно и законосъобразно е упражнявал лекар-
ска професия на територията на Чешката репуб-
лика в продължение най-малко на 3 последовател-
ни години през последните 5 години преди датата
на издаване на сертификата.
8. В Естония:
Когато доказателствата за професионална ква-
лификация на лекари с придобита медицинска
специалност са придобити на територията на бив-
шия Съветски съюз преди 20 август 1991 г. или
след тази дата при обучение, което е започнало
преди тази дата, те се признават, ако компетент-
ните естонски органи докажат, че:
а) имат същата законова валидност на терито-
рията на Естония като естонската професионална
квалификация относно достъпа и упражняването
на професията лекар с придобита медицинска спе-
циалност, и
б) кандидатът—гражданин на държава членка,
ефективно и законосъобразно е упражнявал про-
фесията лекар с придобита медицинска специал-
ност на територията на Естония в продължение
най-малко на  3 последователни години през пос-
ледните 5 години преди датата на издаване на сер-
тификата.
9. В Латвия:
Когато доказателствата за професионална ква-
лификация на лекари с придобита медицинска
специалност са придобити на територията на бив-