Държавен вестник, бр. 51, 2009 г., стр. 25

Б Р О Й  51
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  25
2. Ако Република България получи молба
за екстрадиция от Съединените американски
щати и молба за предаване в изпълнение на
Европейската заповед за арест за същото лице
или за същото престъпление или за други прес-
тъпления, компетентният съд на Република
България или някой друг орган, който Репуб-
лика България може впоследствие да посочи,
определя на коя държава да бъде предадено
лицето.
3. При вземане на решение съгласно ал. 1 и
2 на този член замолената държава разглежда
всички относими фактори, включително, но не
ограничено до следното:
(а)
дали молбите са направени в съответ-
ствие с договор;
(б)
мястото, където е извършено всяко от
престъпленията или правонарушенията;
(в)
интересите на съответните молещи дър-
жави;
(г)
тежестта на престъпленията или пра-
вонарушенията;
(д)
гражданството на жертвата;
(е)
възможността за последваща екстради-
ция между молещите държави; и
(ж) хронологичната последователност, в ко-
ято са получени молбите на молещите
държави.
Член 15
Изземване и предаване на вещи
1. Замолената държава може, доколкото
нейното законодателство позволява, да изземе
и предаде на молещата държава всички вещи,
включително предмети, документи, доказател-
ства и парични средства, свързани с престъпле-
нието, за което се разрешава екстрадицията.
Вещите, посочени в този член, могат да бъдат
предадени дори когато екстрадицията не може
да бъде извършена поради смърт, изчезване или
бягство на исканото лице, а могат да бъдат
предадени също и преди екстрадицията.
2. Замолената държава може да постави
предаването на вещите в зависимост от задово-
лителни уверения от молещата държава, че
имуществото ще бъде върнато в замолената
държава веднага щом като е възможно. Замо-
лената държава може също така да отложи
предаването на тези вещи, ако те са необходи-
ми като доказателство в замолената държава.
3. Правата на трети страни върху тези вещи
са напълно запазени в съответствие със законо-
дателството на замолената държава.
Член 16
Принцип на особеността
1. Екстрадираното по силата на този дого-
вор лице няма да бъде задържано, съдено или
наказвано в молещата държава, освен за:
(a) всяко престъпление, за което е разреше-
на екстрадицията, или за различно назовано
престъпление въз основа на същите факти като
за престъплението, за което е дадено разреше-
ние за екстрадиция, при условие че това прес-
тъпление дава основание за екстрадиция или е
по-малко престъпление, включено в състава
на другото;
(б)
всяко престъпление, извършено след екс-
традицията на лицето; или
(в)
всяко престъпление, за което компетен-
тният орган на замолената държава даде
съгласие за задържане, провеждане на
съдебен процес или наказание; що се
отнася до Съединените щати, неговият
компетентен орган е изпълнителната
власт; за целите на тази алинея:
(i)
замолената държава може да из-
иска представяне на документите,
посочени в чл. 8; и
(ii)
екстрадираното лице може да бъде
задържано от молещата държава
за срок 90 дни или за такъв по-дъ-
лъг срок, какъвто замолената дър-
жава може да разреши, докато се
разглежда молбата.
2. Лице, екстрадирано съгласно този дого-
вор, не подлежи на последваща екстрадиция или
предаване на молещата държава за никакво
престъпление, извършено преди екстрадиция-
та, освен ако замолената държава не даде съг-
ласие за това.
3. Алинеи 1 и 2 на този член няма да попре-
чат на задържането, провеждането на съдебен
процес или наказването на екстрадираното лице
или екстрадицията на това лице за трета дър-
жава, ако:
(a)
това лице напусне територията на мо-
лещата държава след екстрадицията и
доброволно се завърне в нея; или
(б)
това лице не напусне територията на мо-
лещата държава  в срок 25 дни след
датата, на която то е свободно да я
напусне.
Член 17
Опростени процедури
1. Ако лицето заяви отказ от екстрадицион-
на процедура, компетентният съдебен орган,
пред който е направено това изявление, може
да разреши предаването на лицето на молеща-
та държава без допълнителна процедура. Прин-
ципът на особеността по чл. 16 не се прилага,
ако исканото лице откаже защита съгласно тази
разпоредба.
2. Ако издирваното лице се съгласи да бъде
предадено на молещата държава, замолената
държава може в съответствие с принципите и
процедурата, предвидена за това съгласно ней-
ната правна система, да предаде лицето кол-
кото е възможно по-бързо без допълнителна
процедура. Съгласието на исканото лице може
да включва споразумение за отказ от прилага-
нето на принципа на особеността в съответст-
вие с чл. 16.