Държавен вестник, бр. 16, 2013 г., стр. 57

БРОЙ  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  57  
4. в защитната ивица на горната граница 
на гората и над нея;
5. за рекултивиране на нарушени терени;
6. в горски територии със силна и много 
силна степен на ерозираност на почвите;
7. в зоната дига – бряг на реките и в ко-
рекциите на водни течения;
8. за стабилизиране на свлачища, срутища, 
сипеи и др.;
9. за укрепяване на изградени противо­
ерозионни съоръжения;
10. на нелесопригодни горски територии;
11. в 200-метровата ивица на язовири и 
водоеми, както и в санитарно-охранителна 
зона А на вододайни зони;
12. на площи с наклон на терена над 10°, 
разположени до 700 м надморска височина, 
както и на пожарища, изсъхнали гори и из-
редени гори с пълнота 0,1 – 0,3.
Чл. 46. (1) Ежегодно през м. декември ДГС/
ДЛС, общините, собствениците и сдружения-
та, притежаващи и/или управляващи гори с 
площ над 1500 ха, извършват инвентаризация 
на наличните пожарища и невъзобновени се-
чища, както и на унищожени гори от други 
природни въздействия в горските територии.
(2) Резултатите от инвентаризацията се 
обобщават в приложение № 12 и се представят 
в срок до 15 януари във:
1. държавните предприятия по чл. 163 
ЗГ – от ДГС/ДЛС;
2. регионалните дирекции по горите – от об-
щини, собственици и сдружения, притежаващи 
и/или управляващи гори с площ над 1500 ха.
(3) Държавните предприятия по чл. 163 
ЗГ и РДГ изпращат обобщената информация 
(приложение № 12) по видове собственост в 
ИАГ в срок до 31 януари на следващата година. 
ИАГ публикува информацията за страната 
на своята електронна страница. Държавните 
предприятия по чл. 163 ЗГ предоставят ин-
формацията и на МЗХ за сведение.
(4) Всички сечища, пожарища и унищожени 
гори от други природни въздействия в горски 
територии, които са оставени за възобновяване 
по естествен път и за които при инвентариза-
цията по ал. 1 се установи, че няма условия 
за естествено възобновяване, могат да бъдат 
залесени по преценка на собственика преди 
изтичане на срока по чл. 97, ал. 1 ЗГ.
Г л а в а  д е в е т а 
КОМПЕНСАЦИОННО ЗАЛЕСЯВАНЕ
Чл. 47. (1) На основание чл. 86, ал. 5 от 
Закона за горите, при промяна на предназ-
начението, учредяване или възникване на 
сервитути, както и при учредяване на огра-
ничени вещни права върху гори – държавна 
и общинска собственост, се заплаща цена за 
компенсационно залесяване.
(2) Цената по ал. 1 се определя ежегодно 
със заповед на министъра на земеделието и 
храните и постъпва в приход на:
1. съответното държавно предприятие по 
чл. 163 ЗГ – за горите държавна собственост, 
както и за компенсационно залесяване, на-
числено за имоти в района на дейност на 
ДП по отменения Закон за горите (отм., ДВ, 
бр. 19 от 2011 г.);
2. съответната община – за горите общин-
ска собственост.
(3) Постъпилите средства от компенса-
ционно залесяване се изразходват само за 
създаване на нови гори.
Чл. 48. (1) Ежегодно до 31 януари изпъл-
нителният директор на ИАГ изготвя предло-
жение с проект на заповед до министъра на 
земеделието и храните за цената на 1 декар 
компенсационно залесяване, която ще се за-
плаща за съответната година.
(2) Цената се определя като сбор от дос-
тигнатите от ДГС/ДЛС средни цени през 
предходната година на фиданките и на дей-
ностите за създаване на гори.
(3) В цената по ал. 2 се включва стойността 
на фиданките за залесяване и попълване на 
културата при средна гъстота – 500 бр./дка, 
както и разходите за извършване на следните 
дейности:
1. изготвяне на технологичен план за за-
лесяване;
2. почистване на площта за залесяване;
3. измерване и маркиране на площта;
4. обработка на почвата за залесяване;
5. засаждане на фиданките;
6. попълване на новосъздадените култури 
до третата година след засаждането – ежегодно 
върху 20 на сто от площта;
7. отглеждане на новосъздадените горски 
култури до третата година след засаждане-
то – три пъти през първата и втората година 
и два пъти през третата година;
8. осветление на културата – по един път 
през петата и седмата година след засаждането.
Чл. 49. (1) Извършването на компенсацион-
ното залесяване се организира от съответното 
ДГС/ДЛС или община, на чиято територия 
се намира имотът, за който е заплатена цена 
за компенсационно залесяване.
(2) Залесяването може да се извършва върху 
площи, представляващи:
1. лесопригодни голини в горски територии;
2. изоставени земеделски земи;
3. нарушени територии, за рекултивация;
4. горски територии със средна и висока 
степен на ерозираност – трета до пета степен;
5. опожарени и унищожени от природни 
бедствия, болести и вредители гори;
6. невъзобновени изредени култури и на-
саждения с групов строеж и склопеност до 
0,4 вкл.