Държавен вестник, бр. 105, 2006 г., стр. 45

Б Р О Й  105
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  45
б) до 8 години—ако недостигащият осигурите-
лен стаж е от 3 до 5 години;”;
б) алинея 8 се изменя така:
“(8) Когато са внесени осигурителни вноски по
ал. 2 за периоди на обучение, лицето има право да
внесе осигурителни вноски по ал. 3 за разликата
до 5 години.”
41. В преходните и заключителните разпоред-
би се създават § 22б, 22в, 22г, 22д и 22е:
“§ 22б. Паричните обезщетения за лицата, зава-
рени в отпуск за временна неработоспособност, тру-
доустрояване, за бременност и раждане и за отглеж-
дане на малко дете към 1 януари 2007 г., за които е
започнало плащане на обезщетение, както и неизп-
латените парични обезщетения и помощи, отнася-
щи се за периоди до тази дата, се изплащат по досе-
гашния ред. В документите за теглене на осигури-
телните плащания задължително се вписва единни-
ят идентификационен код на осигурителя или само-
осигуряващото се лице.
§ 22в. При определяне на осигурителния доход,
от който се изчисляват паричните обезщетения за
временна неработоспособност, бременност и раж-
дане, трудоустрояване и за безработица за времето
до 31 декември 2006 г., не се включват начислени и
неизплатени възнаграждения.
§ 22г. Процентът от 1,5 съгласно чл. 70, ал. 1 за
всяка година осигурителен стаж след навършване
на възрастта по чл. 68, ал. 1—3 се определя за оси-
гурителен стаж, придобит след 31 декември 2006 г.
§ 22д. Лицата по § 3 и 4, придобили право на
пенсия за осигурителен стаж и възраст, имат пра-
во на допълнителна пожизнена пенсия от универ-
сален пенсионен фонд при навършване на възрастта
по чл. 68, ал. 1—3.
§ 22е. (1) Майките (осиновителите), за които
срокът на обезщетението по чл. 50 не е изтекъл до
1 януари 2007 г., но от започването му не са изтек-
ли 315 календарни дни, имат право на обезщете-
ние за бременност и раждане за остатъка до края
на този период.
(2) Майките (осиновителите), за които сро-
кът на обезщетението по чл. 50 е изтекъл до 1
януари 2007 г., но от започването му не са изтек-
ли 315 календарни дни, имат право на обезщете-
ние за бременност и раждане за остатъка до края
на този период.”
§ 5. В Кодекса на труда (обн., ДВ, бр. 26 и 27 от
1986 г.; изм., бр. 6 от 1988 г., бр. 21, 30 и 94 от 1990 г.,
бр. 27, 32 и 104 от 1991 г., бр. 23, 26, 88 и 100 от
1992 г., бр. 69 от 1995 г.—Решение № 12 на Консти-
туционния съд от 1995 г.; изм., бр. 87 от 1995 г., бр.
2, 12 и 28 от 1996 г., бр. 124 от 1997 г., бр. 22 от 1998 г.,
бр. 52 от 1998 г.—Решение № 11 на Конституцион-
ния съд от 1998 г.;  изм., бр. 56, 83, 108 и 133 от 1998 г.,
бр. 51, 67 и 110 от 1999 г., бр. 25 от 2001 г., бр. 1, 105
и 120 от 2002 г., бр. 18, 86 и 95 от 2003 г., бр. 52 от
2004 г., бр. 19, 27, 46, 76, 83 и 105 от 2005 г., бр. 24, 30,
48, 57, 68 и 75 от 2006 г.) в преходните разпоредби се
създава § 3а:
“§ 3а. (1) Работничките или служителките, на
които отпускът за бременност и раждане в размер
на 135 календарни дни не е изтекъл към 1 януари
2007 г., след тази дата имат право на отпуск по
чл. 163, ал. 1 за остатъка до 315 дни.
(2) Работничките или служителките, на които
отпускът за бременност и раждане в размер на
135 календарни дни е изтекъл преди 1 януари
2007 г., след тази дата имат право на отпуск по
чл. 163, ал. 1 в размер на разликата между 315
календарни дни и сбора на ползвания отпуск за
бременност и раждане и ползвания или полага-
щия се отпуск за отглеждане на дете за времето
до 31 декември 2006 г.
(3) В случаите на ал. 1 и 2 отпускът се разрешава
въз основа на писмено заявление на работничката
или служителката до предприятието.
(4) През време на отпуска по ал. 1 и 2 на работ-
ничката или служителката се изплаща парично
обезщетение по чл. 49 от Кодекса за социално оси-
гуряване.
(5) От деня на разрешаване на отпуска по ал. 2
отпускът на работничката или служителката по
чл. 164 се прекратява.”
§ 6. В Закона за гарантираните вземания на
работниците и служителите при несъстоятелност
на работодателя (обн., ДВ, бр. 37 от 2004 г.; изм.,
бр. 104 и 105 от 2005 г., бр. 30, 34 и 48 от 2006 г.) в
чл. 20 се правят следните допълнения:
1. В ал. 3 след думата “изплатените” се добавя
“или начислените”.
2. В ал. 4 се създава изречение второ: “Ако въз-
награждения са начислени, но не са изплатени,
вноските се внасят до края на месеца, през който
е извършено начисляването им.”
§ 7. В Закона за здравословни и безопасни усло-
вия на труд (обн., ДВ, бр. 124 от 1997 г.; изм., бр. 86
от 1999 г., бр. 64 и 92 от 2000 г., бр. 25 и 111 от
2001 г., бр. 18 и 114 от 2003 г., бр. 70 от 2004 г.,
бр. 76 от 2005 г., бр. 33 и 48 от 2006 г.) се правят
следните изменения и допълнения:
1. В чл. 45, ал. 2:
а) създава се нова т. 3:
“3. суми от фонд “Трудова злополука и профе-
сионална болест” на държавното обществено осигу-
ряване, предвидени по бюджета на фонда за фи-
нансиране на дейности за диагностика на профе-
сионалните болести;”;
б) досегашната т. 3 става т. 4.
2. В чл. 46:
а) в ал. 1:
аа) създава се нова т. 3:
“3. диагностика на професионалните болести;”;
бб) досегашните т. 3, 4, 5 и 6 стават съответно
т. 4, 5, 6 и 7;
б) в ал. 2 след думите “по ал. 1” се поставя запе-
тая и се добавя “т. 1, 2, 4, 5, 6 и 7”;
в) създава се ал. 3:
“(3) Средствата по ал. 1, т. 3 се разходват при
условия и по ред, определени с наредба на минис-
търа на труда и социалната политика и на минис-
търа на здравеопазването.”
§ 8. Изпълнението на закона се възлага на На-
ционалния осигурителен институт.
§ 9. Законът влиза в сила от 1 януари 2007 г.
Законът е приет от 40-то Народно събрание на
8 декември 2006 г. и е подпечатан с официалния
печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:
Георги Пирински