Държавен вестник, бр. 27, 2019 г., стр. 74

СТР.  74	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  27
Чл. 7. (1) Когато официалният ветеринарен 
лекар открие или счита на основание потвър-
дена информация, че болестта е възможно 
да е пренесена в животновъдния обект по 
чл. 2 от други животновъдни обекти или е 
пренесена от животновъдния обект по чл. 2 
в други животновъдни обекти в резултат на 
движение на хора, животни, превозни средства 
или по какъвто и да е друг начин, тези живот­
новъдни обекти се поставят под официален 
надзор и в тях се прилагат мерките по чл. 2. 
Мерките се прилагат, докато съмнението за 
болестта в другите животновъдни обекти не 
бъде надлежно отхвърлено.
(2) Когато официалният ветеринарен лекар 
открие или счита на основание потвърдена 
информация, че болестта би могла да е пре-
несена в животновъдния обект по чл. 3 от 
други животновъдни обекти или е пренесена 
от животновъдния обект по чл. 3 в други жи-
вотновъдни обекти в резултат на движение 
на хора, животни, превозни средства или по 
какъвто и да е друг начин, тези животновъдни 
обекти се поставят под официален надзор и 
в тях се прилагат мерките по чл. 3. Мерките 
се прилагат, докато съмнението за болестта 
в другите животновъдни обекти не бъде над­
лежно отхвърлено.
(3) Българската агенция по безопасност на 
храните прилага мерките по чл. 2 в живот­
новъдния обект по ал. 1 най-малко за срока 
на инкубационния период за всяка болест, 
считано от вероятното време на възникване 
на болестта, установено от епизоотичното 
проучване по чл. 6.
(4) Когато условията позволяват, БАБХ 
може да ограничи мерките по ал. 1 и 2 само 
до животните от възприемчивите видове или 
до част от животновъдния обект и намиращите 
се в него животни, ако обектът отговаря на 
условията по чл. 5, ал. 1.
Чл. 8. Българската агенция по безопасност 
на храните осъществява контрол за спазване 
на следните изисквания:
1. използването на регистрирани дезинфек-
ционни и инсектицидни средства в съответните 
концентрации;
2. почистването, дезинфекцията и дезинсек-
цията да се извършват под контрол на офи-
циален ветеринарен лекар по начин, предот­
вратяващ всякакъв риск от разпространение 
или оцеляване на причинителя на болестта;
3. при завършване на дейностите по т. 2 
официалният ветеринарен лекар да проверя-
ва правилното изпълнение на мерките и да 
уточнява необходимия период от време не по-
кратък от 21 дни, за да се увери, че дадената 
болест е била напълно ликвидирана преди 
повторното настаняване на животни от въз-
приемчивите видове в животновъдния обект.
Чл. 9. (1) Националната референтна лабо-
ратория, определена по реда на чл. 24, ал. 1 от 
Закона за ветеринарномедицинската дейност 
за всяка от посочените в наредбата болести, 
отговаря за прилагането на стандартите и 
методите на диагностика, както и за използ-
ването на реагентите.
(2) Националната референтна лаборатория 
по ал. 1:
1. лабораторно потвърждава или отхвърля 
диагнозата чрез използването на референтни-
те методи, описани в последното издание на 
Диагностичното ръководство на Световната 
организация по здравеопазване на животните 
(OIE);
2. контролира качеството на всички реа-
генти за диагностика;
3. периодично провежда сравнителни тес­
тове;
4. съхранява изолати от причинителя на 
болестта от потвърдени случаи.
(3) В случай че БАБХ няма одобрена/оп-
ределена национална референтна лаборатория 
за дадена болест, изследването се извършва 
в референтната лаборатория на Европейския 
съюз в друга държава членка.
Чл. 10. (1) Ваксинация се извършва само 
като допълнение към предприетите мерки за 
ограничаване и ликвидиране на възникнала бо-
лест в съответствие със следните изисквания:
1. решението за извършване или провеждане 
на ваксинация да е взето от ЕК и държавите 
членки след обосновано искане от БАБХ;
2. решението по т. 1 да се основава на 
следните критерии:
а) концентрация на животните от възпри-
емчивите видове в заразената зона;
б) характеристика и състав на всяка из-
ползвана ваксина;
в) процедури за контролиране на разпрос-
транението, съхранението и използването на 
ваксините;
г) видове и възраст на животните, които 
може или трябва да бъдат ваксинирани;
д) териториите или зоните, където вакси-
нацията може или трябва да бъде извършена;
е) продължителността на периода, през 
който ще се извърши ваксинацията.
(2) В случаите по ал. 1 се забранява:
1. ваксинацията или реваксинацията на 
животни от възприемчивите видове в живот­
новъдните обекти по чл. 3;
2. инжектирането на хиперимунен серум.
(3) В случай на извършване на ваксинация 
се спазват следните изисквания:
1. всички ваксинирани животни се иден-
тифицират с ясен и четлив знак съгласно 
одобрен от EК метод;
2. всички ваксинирани животни се оставят 
в зоната на ваксинацията, освен ако не бъдат 
изпратени в кланица за неотложно клане, 
определена от БАБХ;