Държавен вестник, бр. 50, 2013 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  50
противоконституционни. Отделно от това, 
трябва да се обсъди и евентуалното проти­
воречие с чл. 56 от Конституцията.
ЗОПДНПИ съдържа специални разпоредби 
от процедурен характер. Той установява, че 
осъдителните искове за отнемане на незаконно 
придобито имущество се предявяват срещу 
проверяваното лице и лицата по чл. 64, 65, 66, 
67 и 71. Тези лица обаче не изчерпват кръга на 
лицата, чието имущество подлежи на отнема­
не. Разпоредбата на чл. 63, ал. 2 ЗОПДНПИ 
посочва кръга на лицата, от които следва да 
бъде отнето незаконно придобитото имуще­
ство, и този кръг е различен от посоченото 
в чл. 64, 65, 66, 67 и 71.
По същество, дори да става дума за правен 
пропуск, който отразява несъвършенство на 
закона и празнота в правното регулиране, 
тази празнота може да бъде преодоляна със 
субсидиарното приложение на Гражданския 
процесуален кодекс (ГПК), което изрично е 
предвидено в чл. 80 ЗОПДНПИ.
Съдът следи служебно за надлежното 
конституиране на страните, а ответниците 
по заведените искове стават ясни още в обез­
печителното производство. Не съществува 
възможност имущество да бъде отнето от 
лице, което не е конституирано като ответник 
и не се е защитило в съдебното производство. 
Лицата по чл. 63, ал. 2, т. 2 – 5 ЗОПДНПИ 
имат качеството на задължителни необходи­
ми другари на проверяваното лице и трябва 
да бъдат служебно конституирани от съда, 
за да бъде осигурено правото им на защита 
в процеса. Същото се отнася и до третите 
лица, придобили с правна сделка подлежащо 
на отнемане имущество.
Конституционният съд застава на разби­
рането, че не всяко правно несъвършенство 
може да обуслови противоконституционност 
на основата на противоречие с принципа на 
правовата държава. Още в Решение № 1 от 
2005 г. Конституционният съд приема, че 
принципът на правовата държава не бива да 
бъде неприсъщо натоварван. Това разбиране 
е потвърдено и в Решение на Конституцион­
ния съд № 14 от 2000 г., както и в Решение 
на Конституционния съд № 6 от 2005 г., къ­
дето ясно е постановено, че противоречия в 
законодателната уредба и нейното тълкуване 
не са достатъчни за обявяването им за про­
тивоконституционни.
В случая оспорените разпоредби на чл. 75, 
ал. 1 и чл. 76, ал. 2 ЗОПДНПИ, дори да се 
приеме, че са несъвършени, не са конституци­
онно нетърпими и не изключват постигането 
на целите на закона, макар и чрез субсиди­
арното приложение на ГПК.
Прилагането на ГПК дава всички гаран­
ции за правата на гражданите, които могат 
да бъдат конституирани като ответници по 
искове, предявени от КОНПИ, поради което 
съдът намира, че и твърдяното противоречие 
на атакуваната уредба с чл. 56 от Конститу­
цията е неоснователно.
По изложените съображения и на основа­
ние чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията на 
Република България Конституционният съд 
Р Е Ш И :
1. Обявява за противоконституционен 
чл. 11, ал. 5 от Закона за отнемане в полза 
на държавата на незаконно придобито иму­
щество (обн., ДВ, бр. 38 от 2012 г.; посл. изм., 
бр. 103 от 2012 г.).
2. Отхвърля искането за обявяване на 
противоконституционност на чл. 75, ал. 1 и 
чл. 76, ал. 2 от Закона за отнемане в полза 
на държавата на незаконно придобито иму­
щество (обн., ДВ, бр. 38 от 2012 г.; посл. изм., 
бр. 103 от 2012 г.).
Съдиите Стефка Стоева и Георги Ангелов 
са подписали решението с особено мнение по 
т. 1 от диспозитива, а съдиите Румен Ненков 
и Кети Маркова – с особено мнение по т. 2 
от диспозитива.
Председател: 
Димитър Токушев
ОСОБЕНИ МНЕНИЯ
по конституционно дело № 1 от 2013 г.
На конституционните съдии Стефка Стоева 
и Георги Ангелов
Не споделяме решението в частта по 
т. 1, с която съдът обявява за противокон­
ституционна разпоредбата на чл. 11, ал. 5 
ЗОПДНПИ поради противоречие с чл. 4, ал. 1 
от Конституцията.
Правото на гражданите да обжалват всич­
ки административни актове, които ги зася­
гат, освен изрично посочените със закон, е 
закрепено в чл. 120, ал. 2 от Конституцията. 
Оспорената разпоредба на ал. 5 на чл. 11 
ЗОПДНПИ възпроизвежда по същество 
смисъла на цитирания текст от Основния 
закон, поради което и напълно съответства на 
Конституцията. Нещо повече, възможността 
да се предвиди в закон правото на гражданите 
да обжалват административни актове пред 
съда не противоречи на нито една разпоредба 
от Конституцията. Гарантираното със закон 
право на съдебна защита не може да про­
тиворечи на Конституцията. Не считаме, че 
принципът за правовата държава се нарушава 
с предвиждането на защита на гражданите 
по съдебен ред и този принцип не бива да се 
натоварва прекомерно. В случая оспорената 
разпоредба затвърждава на законово ниво 
основно конституционно право на гражда­
ните и по този начин се избягват всякакви 
спорове по въпроса, подлежат ли на съдебен 
контрол актовете на комисията по чл. 5, ал. 1 
ЗОПДНПИ. Именно липсата на подобна разпо­
редба в закона ще създаде правна несигурност 
както за гражданите, така и за комисията и 
съдилищата. С обявяване на оспорената раз­