Държавен вестник, бр. 14, 2023 г., стр. 49

БРОЙ  14	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  49  
4.2. разтвор на оцетна киселина 5 mol/L;
4.3. йоден разтвор 0,01665 mol/L (т.е. 0,0333 
N, 4,2258 g/L);
4.4. разт вор на нат риев т иосулфат 
0,0333 mol/L;
4.5. разтвор на нишесте: към един литър 
кипяща вода се добавя смес от 5 g разтворимо 
нишесте, суспендирано в 30 ml вода; вари се 
в продължение на 3 минути, оставя се да се 
охлади и се добавя, ако е необходимо, 10 mg 
живачен II йодид като консервант;
4.6. конична колба, 300 ml;
4.7. прецизни бюрети и пипети;
4.8. водна баня, кипяща.
5. Подготовка на пробата за анализ: в 
конична колба от 300 ml се претегля част от 
пробата (10 g или по-малко), съдържаща не 
повече от 30 mg инвертна захар, и се разтваря 
в около 100 ml вода.
6. Начин на работа:
6.1. пипетира се 10 ml меден II разтвор 
(т. 4.1) в колбата с разтвора на пробата; 
смесва се съдържанието на колбата чрез леко 
разклащане и се поставя в кипящата водна 
баня (т. 4.8) точно за 10 минути; нивото на 
разтвора в коничната колба трябва да бъде 
най-малко 20 mm под нивото на водата във 
водната баня; колбата се охлажда бързо в 
струя студена течаща вода; по време на тази 
операция разтворът не трябва да се разбърква, 
тъй като атмосферният кислород ще окисли 
отново известно количество от утаения ме-
ден I оксид; с пипета се добавят 5 ml оцетна 
киселина 5 mol/L (т. 4.2) без разклащане и 
веднага от бюрета се добавя излишък (между 
20 и 40 ml) на йоден разтвор 0,01665 mol/L 
(т. 4.3); разбърква се, за да се разтвори медна-
та утайка; излишният йод се титрува спрямо 
разтвор на натриевия тиосулфат 0,033 mol/L 
(т. 4.4), като за индикатор се използва разтвор 
на нишесте (т. 4.5); индикаторът се добавя 
към края на титруването; 
6.2. извършва се празен опит с вода; той се 
провежда с всеки нов меден II разтвор (т. 4.4); 
нормално титруването не превишава 0,1 ml;
6.3. провежда се контролен опит със захар-
ния разтвор при студени условия; оставя се в 
покой при стайна температура в продължение 
на 10 минути, за да се позволи на редуциращите 
агенти като серен диоксид, чието наличие е 
вероятно, да реагират.
7. Изразяване на резултатите:
7.1. формула и метод на изчисление: обем 
на употребения йод = ml 0,01665 mol/L йод, 
добавен в излишък минус ml 0,0333 mol/L нат­
риев тиосулфат, използван при титруването; 
обемът (в ml) употребен 0,01665 ml/L йод се 
коригира чрез изваждане на:
7.1.1. количеството в ml, използвано при 
празния опит, извършен с вода (т. 6.2);
7.1.2. количеството в ml, използвано при 
студения опит със захарен разтвор (т. 6.3);
7.1.3. 2,0 ml за всеки 10 g захароза, при-
състващи в използваната аликвотна част или 
пропорционално количество, когато пробата 
съдържа по-малко от 10 g захароза (корекция 
за захароза).
След като се направят тези корекции, всеки 
милилитър от йодния разтвор (т. 4.3), който 
е реагирал, съответства на 1 mg инвертна 
захар; съдържанието на инвертна захар като 
процент от пробата се дава с формулата:
където:
V1 е количеството йоден разтвор (т. 4.3) 
след корекцията, изразено в ml;
m0 – масата на използваната проба в g;
7.2. повторяемост: разликата между ре-
зултатите от две определяния, извършени 
едновременно или в бърза последователност 
върху същата проба от един аналитик при 
същите условия, не трябва да превишава 0,02 g 
на 100 g от пробата.
Приложение № 7  
към чл. 9, ал. 1, т. 2
Метод за определяне на редуциращи заха-
ри, изразени като инвертна захар 
(метод на Найт и Алън)
1. Определение: „Редуциращи захари, изра-
зени като инвертна захар“ е съдържанието на 
редуциращи захари, определено чрез метода 
на Найт и Алън.
2. Обхват и област на приложение: по метода 
на Найт и Алън се определя съдържанието на 
редуциращи захари, изразено като инвертна 
захар, във:
2.1. захар или бяла захар;
2.2. рафинирана бяла захар.
3. Принцип: добавя се в излишък меден II 
реагент към разтвора на пробата, редуцира 
се и нередуцираната част се титрува обратно 
с разтвор на EDTA.
4. Реактиви и апаратура:
4.1. разтвор на етилен диамин тетраоцетна 
киселина (двунатриева сол) (EDTA) 0,0025 
mol/L: разтварят се 0,930 g EDTA във вода и 
се долива с вода до един литър;
4.2. разтвор на индикатор мурексид: към 
50 ml вода се добавят 0,25 g мурексид и се 
смесва с 20 ml 0,2 g/100 ml воден разтвор на 
метиленово синьо;
4.3. алкален меден реактив: разтварят се 
25 g безводен натриев карбонат и 25 g калиево-
натриев тартарат тетрахидрат в около 600 ml 
вода, съдържаща 40 ml 1,0 mol/L натриев 
хидроксид; разтварят се 6,0 g меден II сулфат 
пентахидрат (CuSO4.5H2O) в около 100 ml 
вода и се добавя към тартаратния разтвор; 
разрежда се до един литър с вода.
Забележка. Разтворът има ограничена трай-
ност (една седмица);