Държавен вестник, бр. 73, 2002 г., стр. 13

Б Р О Й  73
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  13
(b) свидетелите, които дават показания от-
носно тези престъпления.
Член 23—Мерки за улесняване събирането на
доказателства и конфискуването на облагите
1. Всяка страна приема законодателни и
други мерки, включително такива, които поз-
воляват използването на специални разузнава-
телни средства, в съответствие с националното
законодателство, необходими, за да се улесни
събирането на доказателства за престъпления-
та по чл. 2—14 от тази конвенция и за да є поз-
волят да открива, проследява, замразява и из-
земва средствата и облагите, придобити чрез
корупция, или имуществото, стойността на ко-
ето съответства на тези облаги, предмет на мер-
ките в ал. 3 на чл. 19 от тази конвенция.
2. Всяка страна приема необходимите зако-
нодателни и други мерки, за да оправомощи
нейните съдилища или другите компетентни
органи да издават нареждане за предоставяне
или изземване на банкови, финансови или тър-
говски документи за прилагане на мерките,
посочени в ал. 1 на този член.
3. Банковата тайна не е пречка за изпълнение
на мерките, предвидени в ал. 1 и 2 на този член.
Г л а в а  I I I
НАБЛЮДЕНИЕ НА ПРИЛАГАНЕТО
Член 24—Наблюдение
Групата 
държави 
срещу 
корупцията
(GRECO) наблюдава прилагането на тази кон-
венция от страните.
Г л а в а  I V
МЕЖДУНАРОДНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 25—Основни принципи и мерки
за международно сътрудничество
1. Страните си сътрудничат съгласно раз-
поредбите на съответните международни инс-
трументи за международно сътрудничество по
наказателни дела или договореностите, съгла-
сувани на основата на унифицирано или рецип-
рочно законодателство и в съответствие с тях-
ното национално законодателство, във възмож-
но най-голяма степен за целите на разследва-
нето и производството за престъпленията по
тази конвенция.
2. Когато между страните няма влезли в
сила международен инструмент или догово-
реност, посочени в ал. 1, се прилагат чл. 26—
31 от тази глава.
3. Членове 26—31 от тази глава се прилагат
също и когато те са по-благоприятни, отколко-
то разпоредбите на международните инструмен-
ти или договорености, посочени в ал. 1.
Член 26—Взаимна помощ
1. Страните предоставят една на друга най-
широка взаимна помощ, като обработват без
забавяне молбите, получени от властите, които
в съответствие с тяхното вътрешно законода-
телство имат правомощия да разследват или
наказателно да преследват престъпленията по
тази конвенция.
2. Взаимна правна помощ по ал. 1 на този
член може да бъде отказана, ако замолената
страна счита, че изпълнението на молбата би
навредило на нейните основни интереси, наци-
оналния суверенитет, националната сигурност
или обществения ред.
3. Страните не се позовават на банковата
тайна като основание да откажат сътрудничес-
тво по тази глава. Когато националното зако-
нодателство изисква това, страната може да
поиска молбата за сътрудничество, съдържаща
искане за вдигане на банкова тайна, да бъде
разрешена от съдия или от друг съдебен орган,
включително прокуратурата, когато те дейст-
ват във връзка с престъпления.
Член 27—Екстрадиция
1. Престъпленията по тази конвенция се
считат за престъпления, даващи основание за
екстрадиция по всеки договор за екстрадиция
между страните. Страните се задължават да
включат тези престъпления като престъпления,
за които може да се иска екстрадиция, във все-
ки договор за екстрадиция, който ще бъде склю-
чен между тях.
2. Ако страна, за която наличието на дого-
вор е условие за екстрадиция, получи молба за
екстрадиция от друга страна, с която тя няма
договор за екстрадиция, тя може да счита тази
конвенция като правна основа за екстрадиция
по отношение на което и да е престъпление по
тази конвенция.
3. Страните, за които наличието на договор
не е условие за екстрадиция, признават престъп-
ленията по конвенция за престъпления, които
дават основание за екстрадиция между тях.
4. Екстрадицията се осъществява при усло-
вията, предвидени от закона на замолената стра-
на или от приложимите договори за екстради-
ция, включително основанията, на които замо-
лената страна може да откаже екстрадиция.
5. Ако се отказва екстрадиция за престъпле-
ние по тази конвенция единствено на основа-
ние на гражданството на исканото лице или
поради това, че замолената страна счита, че тя
има юрисдикция по отношение на престъпле-
нието, замолената страна предава случая на
своите компетентни власти за осъществяване
на наказателно преследване, освен ако не е
договорено друго с молещата страна, и своевре-
менно информира молещата страна за оконча-
телния резултат.
Член 28—Предаване на информация без
поискване
Без да се засяга собственото разследване или
производство, всяка страна може, без предва-
рително да є бъде поискано, да изпрати на дру-
га страна информация за факти, когато тя счи-
та, че разкриването на тази информация може
да помогне на получаващата страна да започне
или осъществи разследване или наказателно
преследване по отношение на престъпленията
по тази конвенция или може да доведе до молба
от тази страна съгласно тази глава.