Държавен вестник, бр. 41, 2021 г., стр. 11

БРОЙ  41	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
на прокурорите като носители на държавна 
власт. Правомощията му не съответстват с 
основни конституционни принципи и функции 
на конституционен орган, какъвто е главният 
прокурор. Въвеждането на такъв орган при 
действащия Основен закон е конституционно 
нетърпимо. 
С оглед на гореизложеното, така характе-
ризиран, този нов орган на съдебната власт 
може да бъде създаден единствено чрез про-
мяна в Конституцията (Решение № 3 от 2003 г. 
по к. д. № 22/2002 г., Решение № 8 от 2005 г. 
по к. д. № 7/2005 г.). По смисъла на чл. 126, 
ал. 1 от Конституцията съществуването на 
„прокурора по разследването срещу главния 
прокурор или негов заместник“ като самосто-
ятелен и едноличен орган не е оправдано, тъй 
като той не се числи към никоя прокуратура, 
съответстваща на посочените в Основния 
закон съдилища (Решение № 10 от 1998 г. по 
к. д. № 8/1998 г.). Така предвиденият в закона 
орган не представлява специфично звено на 
прокуратурата с цел по-ефективно изпълне-
ние на присъщите є функции, тъй като той 
не е част от структурата є, нито изпълнява 
някакви специфични функции на прокурату-
рата. Съдът остава на позицията, че пълното 
припокриване на териториалните структури 
на съд и прокуратура по смисъла на чл. 126, 
ал. 1 от Конституцията не е задължително 
(Решение № 2 от 2017 г. по к. д. № 13/2016 г.), 
но прокурорът по разследването срещу глав-
ния прокурор или негов заместник не е и 
териториална структура на прокуратурата. Не 
е изпълнено и изискването на чл. 126, ал. 1 
от Конституцията за осигуряване участието 
по дела на съответните на степента на съда 
прокурори, когато това участие е изискуемо 
от закона (Решение № 2 от 2017 г. по к. д. 
№ 13/2016 г.), защото няма как прокурорът 
по разследването срещу главния прокурор 
или негов заместник да отговаря на сте-
пента на специализирания наказателен съд, 
апелативния специализиран наказателен съд 
и Върховния касационен съд едновременно.
Фигурата на прокурор по разследването 
срещу главния прокурор или негов заместник 
не би могла да бъде учредена без наличието на 
изрична конституционна уредба. Без промяна 
на Основния закон не може да се създаде дър-
жавен орган, който да бъде считан за част от 
прокуратурата, но същевременно да е изключен 
от общия ред за контрол в нейната вътрешна 
система, предвиден в Конституцията. 
С оглед на гореизложеното Конституци-
онният съд намира, че законовата уредба на 
статуса, функциите и мястото на прокурора 
по разследването срещу главния прокурор 
или негов заместник в структурата на про-
куратурата не е съобразена с нормативните 
предписания на чл. 117, 119, 126 и 127 от 
Основния закон, в които са уредени осно-
вополагащите характеристики на съдебната 
власт (чл. 117), нейната структура (чл. 119) и 
специфичните основни положения относно 
структурата (чл. 126) и функциите и право-
мощията (чл. 127) на прокуратурата.
Предвид установеното несъответствие с 
Конституцията на така създадения орган, 
както и на начина за неговото създаване, 
Конституционният съд намира, че оспоре-
ните с искането на президента разпоредби 
като част от нормения комплекс, уреждащ 
статуса и функциите на „прокурора по раз-
следването срещу главния прокурор или негов 
заместник“, са противоконституционни на 
това основание по съображенията, посочени 
по-горе.
Поради противоконституционността на 
законовите разпоредби относно статуса и 
функциите на прокурора по разследването 
срещу главния прокурор или негов заместник 
оспорените разпоредби на чл. 213а, ал. 2 и 
на чл. 411а, ал. 4 в частта „както и делата от 
компетентност на прокурора по разследването 
срещу главния прокурор или негов заместник“ 
от НПК, които са обвързани функционално с 
първите и нямат самостоятелно приложение, 
също са противоконституционни.
Воден от изложеното и на основание чл. 149, 
ал. 1, т. 2, предл. първо от Конституцията 
във връзка с чл. 22, ал. 1 ЗКС Конституци-
онният съд
Р Е Ш И :
Обявява за противоконституционни раз-
поредбите на чл. 46, ал. 8, чл. 194, ал. 6, 
чл. 213а, ал. 2 и чл. 411а, ал. 4 в частта „както 
и делата от компетентност на прокурора по 
разследването срещу главния прокурор или 
негов заместник“ от Наказателно-процесуал-
ния кодекс (обн., ДВ, бр. 86 от 28.10.2005 г.; 
посл. изм., бр. 20 от 9.03.2021 г.), както и на 
чл. 136, ал. 11 от Закона за съдебната власт 
(обн., ДВ, бр. 64 от 7.08.2007 г.; посл. изм. и 
доп., бр. 16 от 23.02.2021 г.).
Съдия Филип Димитров подписа решението 
с особено мнение.
Председател: 
Борис Велчев
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдията Филип Димитров
по конституционно дело № 4 от 2021 г.
Категорично не приемам решението на 
мнозинството, че атакуваните текстове са 
противоконституционни. Въпреки пороя от 
становища и правни мнения в тази насо-
ка намирам аргументите на вносителя, че 
приетата от Народното събрание фигура на 
„особен прокурор“ е противоконституционна, 
за напълно несъстоятелни.
Аргументите на вносителя (както и на уди-
вително многото мнения от заинтересовани 
институции, НПО и поканени amici curiae) са: