Държавен вестник, бр. 63, 2011 г., стр. 151

БРОЙ  63	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  151  
МИНИСТЕРСТВА  
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО 
НА ВЪНШНИТЕ РАБОТИ
СПОРАЗУМЕНИЕ
между правителството на Република България 
и правителството на Монголия за освобожда-
ване от изискването за виза на притежателите 
на дипломатически и служебни паспорти
(Утвърдено с Решение № 395 от 6 юни 2011 г. на 
Министерския съвет. В сила от 8 юли 2011 г.)
Правителството на Република България и 
правителството на Монголия, наричани по-
долу страните, 
имайки предвид съществуващите приятел-
ски отношения между двете държави;
желаейки да укрепят тези отношения чрез 
улесняване пътуванията на гражданите от 
двете държави до всяка от тях;
в съответствие с действащите законови и 
подзаконови актове на съответните страни; 
при зачитане на Виенската конвенция за 
дипломатическите отношения от 1961 г. и 
Виенската конвенция за консулските отно-
шения от 1963 г., 
се споразумяха за следното:
Член 1
1. Гражданите на всяка една от страните, 
притежаващи валиден дипломатически или 
служебен паспорт, имат право да влизат на 
и преминават транзит през територията на 
другата страна без визи, както и да пребива-
ват там краткосрочно до 90 дни в рамките на 
всеки 6 месеца считано от датата на първото 
влизане. 
2. Гражданите на всяка от страните вли-
зат и напускат територията на държавата на 
другата страна през граничните контролно-
пропускателни пунктове на посочената страна, 
които са отворени за международно движение. 
3. Гражданите на всяка от страните, ползва-
щи се с привилегии и имунитети по време на 
пребиваването си на територията на другата 
страна, са длъжни да спазват действащото 
законодателство на държавата на тази страна.
Член 2
1. Гражданите на всяка от страните, кои-
то са служители в нейните дипломатически, 
консулски и търговски представителства или 
в постоянните є представителства към меж-
дународни организации на територията на 
другата страна, имат право да влизат, преми-
нават транзит и пребивават на територията на 
приемащата страна без визи за целия срок на 
своята акредитация при наличието на валид-
ни дипломатически или служебни паспорти.
2. Разпоредбата на точка 1 на този член 
се разпростира и върху членовете на семей-
ствата на посочените граждани, които живеят 
заедно с тях по време на официалното им 
пребиваване и притежават валидни дипло-
матически или служебни паспорти – съпруг 
или съпруга; деца до 18 години, ако не са 
сключили граждански брак; пълнолетните 
деца, ако са трайно нетрудоспособни; деца 
до 25 години, включително и на другия съп-
руг, ако учат в приемащата държава и не са 
сключили граждански брак.
Член 3
1. Всяка от страните си запазва правото 
да откаже влизане или пребиваване на своя 
територия на гражданин на другата страна, 
притежаващ валиден дипломатически или 
служебен паспорт, както и да прекрати или 
съкрати срока на пребиваването му на своя 
територия по причини, свързани с нацио-
налната сигурност, обществения ред или 
общественото здраве. 
2. Всяка от страните има право в изклю-
чителни случаи в интерес на националната си 
сигурност, обществения ред и здравеопазване 
напълно или частично да преустанови времен-
но действието на това споразумение. Едната 
от страните уведомява по дипломатически 
път другата страна във възможно най-кратки 
срокове, но не по-късно от 24 часа, за пред-
приемането на тези мерки и съответно – за 
тяхната отмяна.
Член 4
1. Страните си разменят по дипломатически 
път в срок до 30 дни след подписването на 
това споразумение образци от техните валидни 
дипломатически и служебни паспорти.
2. В случай на въвеждане на нови дипло-
матически или служебни паспорти, както 
и на промени в съществуващите страните 
взаимно се информират в писмен вид по 
дипломатически път не по-късно от 30 дни 
преди официалното им въвеждане.
Член 5
В случай че гражданин на държавата на 
една от страните, притежаващ дипломатически 
или служебен паспорт, загуби или повреди 
упоменатия документ на територията на 
другата страна, той незабавно уведомява за 
това компетентните органи на приемащата 
държава. Напускането на територията на при-
емащата държава е възможно в съответствие 
с нейното законодателство.