Държавен вестник, бр. 42, 2005 г., стр. 42

С Т Р .  42
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  42
неживата природа и пейзажи. Защитените терито-
рии са чувствителни към натоварване и тяхното
стопанско използване е ограничено. Те представля-
ват не само ограничител в стопанското развитие, но
те са и източник на доходи на местното население в
контекста на устойчивото развитие.
Общата площ на защитените територии към
31.12.2003 г. е 545 004 ха, или 4,9% от общата тери-
тория  на страната. От тях 543 238 ха  са защитени
територии по чл. 5 ЗЗТ и 1766 ха други защитени
територии (народни паркове и исторически места).
Северозападен район за планиране е с най-
малко защитени територии. В него са разположе-
ни 3 резервата, един поддържан резерват, част от
Природния парк „Врачански Балкан“, природни
забележителности и защитени местности.
В Северен централен район  са разположени
10 резервата, 3 поддържани резервата, част от На-
ционалния парк „Централен Балкан“,  природните
паркове „Българка“, „Русенски Лом“ и „Персина“,
както и природни забележителности и защитени
местности.
Североизточен район също е със сравнително
малко защитени територии. На територията му са
разположени 3 резервата, 9 поддържани резерва-
та, природните паркове „Златни пясъци“ и „Шу-
менско плато“, природни забележителности и за-
щитени местности.
Районите за планиране, разположени в Южна
България, са по-богати на защитени територии.
В Югоизточния район за планиране се нами-
рат най-големият природен парк в България –
„Странджа“, и природен парк „Сините камъни“.
Тук са разположени и 9 резервата, 7 поддържани
резервата и много природни забележителности и
защитени местности.
На територията на Южен централен район
за планиране са разположени 15 резервата, 9 под-
държани резервата, части от националните пар-
кове  „Централен Балкан“ и „Рила“, много при-
родни забележителности и защитени местности.
Част от резерватите и защитените територии се
намират в Родопите. Необходимо е отделянето на
допълнителни усилия за тяхното опазване, попу-
ляризиране и включване в екологичния и позна-
вателния туризъм.
Най-много и най-разнообразни по вид защите-
ни територии има в Югозападния район за плани-
ране. В него са разположени Националният парк
„Пирин“, преобладаващата част от Националния
парк „Рила“ и малка част от Националния парк
„Централен Балкан“, природните  паркове „Вито-
ша“, „Рилски манастир“,  част от Природния парк
„Врачански Балкан“, 15 резервата, 6 поддържани
резервата и много природни забележителности и
защитени местности.
Приоритетни райони по отношение създава-
нето на нови защитени територии в бъдеще са
Родопите, Източна Стара планина, Черномор-
ското крайбрежие, Странджа, долината на
р. Струма и по-малките територии, разположе-
ни около и свързващи съществуващите нацио-
нални паркове и природни паркове в Рила, Пи-
рин, Стара планина, Витоша и др.
1.6. Териториално развитие и сближаване
1.6.1. Развитие на селищната мрежа и
териториално-урбанистичната структура
Състоянието на селищната мрежа и урбанис-
тичното развитие е огледало на състоянието на ре-
гионалното развитие и на провежданите регионал-
ни политики. Много от изводите и оценките на
регионалното развитие могат да се представят чрез
развитието на селищната мрежа.
Характерно за развитието на процеса урбани-
зация в България през втората половина на дваде-
сети век е, че той протича много бурно до осемде-
сетте години и по-забавено след осемдесетте годи-
ни. През целия период във втората половина на
двадесети век броят на населението в селата прог-
ресивно намалява за сметка на броя на население-
то в градовете. Но в периода след 1980 г. започва
да намалява населението и в някои от градовете,
предимно малките. А от 1992 г. вече намалява на-
селението на повечето от градовете, в това число и
на големите градове.
Таблица 8.  Урбанизационни процеси в България 1956 – 2003 г., НСИ
1956 г.
1980 г.
1985 г.
1993 г.
2000 г.
2003 г.
Република България
7 613 709
8 876 600
8 948 649
8 459 763
8 149 468
7 801 273
Селско население
5 057 638
3 330 600
3 148 710
2 739 267
2 572 611
2 359 546
Градско население
2 556 071
5 546 000
5 799 649
5 720 496
5 576 857
5 441 727
Степен на урбанизация
33,5 %
62,5 %
64,8 %
67,6 %
68,4 %
69,8 %
Брой на населените места
5 903
5 373
5 295
5 336
5 340
5 333
Брой на градовете
112
214
237
238
240
246
Брой на селата
5 791
5 159
5 058
5 098
5 100
5087
В резултат на бурно протичащите урбанизационни процеси през втората половина на двадесети век
започва да се нарушава исторически обусловената дисперсна точкова структура на мрежата от населени
места. Големите градове проявяват стремеж към териториално нарастване и разрушаване на старата ком-
пактна форма. Засилва се процесът на създаване на нов тип селищни образувания – агломерационните.