Държавен вестник, бр. 45, 2019 г., стр. 7

БРОЙ  45	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
1. чийто гражданин е лицето и в която то 
има местоживеене;
2. в която лицето ще бъде депортирано, след 
като бъде освободено от изпълнение на нака-
занието въз основа на заповед за експулсиране 
или депортиране, съдържаща се в присъдата 
или в акт на съдебен или административен 
орган, или на друга мярка, наложена в ре-
зултат на постановената присъда;
3. в която лицето е избягало или се е вър-
нало поради наличие на висящо наказателно 
производство или влязла в сила присъда срещу 
него в Република България.
(3) В случаите по ал. 2, когато лицето се 
намира на територията на Република България, 
съдът в открито заседание му предоставя въз-
можност писмено или устно да изрази своето 
становище. Като вземе предвид възрастта, 
физическото или психическото състояние на 
лицето, съдът по своя преценка може да пре-
достави тази възможност на неговия законен 
представител. Когато лицето изрази своето 
становище устно, съдът изпраща на изпълня-
ващата държава писмен запис на становището.
(4) Съдът разяснява на лицето правото му 
да даде съгласие за трансфер в изпълняващата 
държава и последиците от упражняването на 
това право. 
(5) Становището по ал. 3 се взема предвид, 
когато се решава дали да се изпрати съдеб-
ният акт заедно с удостоверението по чл. 3.
(6) Съдът информира лицето на разбира-
ем за него език за изпращането на съдебния 
акт заедно с удостоверението по чл. 3, като 
използва формуляра за уведомление съгласно 
приложение № 2. Формулярът се предава на 
компетентния орган на изпълняващата дър-
жава с цел уведомяване на лицето, когато то 
се намира на нейна територия.
Изпращане на съдебния акт
Чл. 23. (1) Съдът може служебно, по искане 
на прокурора или на осъденото лице да изпра-
ти съдебния акт или заверен препис от него 
заедно с удостоверението по чл. 3 директно 
на компетентния орган на изпълняващата 
държава. Актът може да бъде изпратен и по 
искане на изпълняващата държава.
(2) Съдебният акт се изпраща на компе-
тентния орган на изпълняващата държава 
по поща, електронна поща, факс или по друг 
начин, позволяващ писмен запис и удостове-
ряване на автентичността. 
(3) Когато съдът не разполага с информа-
ция за компетентния орган в изпълняващата 
държава, той отправя запитване, включител-
но чрез звената за контакт на Европейската 
съдебна мрежа.
(4) Съдът разглежда делото в 14-дневен 
срок в открито съдебно заседание с участието 
на прокурор.
(5) Ако лицето се намира в място за ли-
шаване от свобода под юрисдикцията на Ре-
публика България или има известен адрес в 
страната, или е направило искане по ал. 1, в 
което е посочило адрес за призоваване, същото 
се призовава за съдебното заседание, като му 
се предоставя възможността по чл. 22, ал. 3 и 
при необходимост му се назначава преводач. 
(6) Съдът се произнася с определение, което 
се обявява в съдебното заседание.
(7) Когато лицето, направило искането, 
се намира извън пределите на Република 
България, съдът му изпраща определението 
на посочения адрес за призоваване.
(8) Определението по ал. 6 подлежи на об-
жалване или протест пред съответния въззивен 
съд в 5-дневен срок от обявяването или съоб-
щаването по ал. 7. Съдът разглежда жалбата 
или протеста в открито заседание с участието 
на страните. Решението на въззивния съд се 
постановява в 7-дневен срок и е окончателно.
(9) Удостоверението по чл. 3 се подписва 
от председателя на състава на съда по чл. 20, 
като верността му се удостоверява с печата 
на съда. 
(10) Заверен препис от влязлото в сила оп-
ределение по ал. 6 се изпраща на Върховната 
касационна прокуратура и на Министерството 
на правосъдието.
Уведомяване на изпълняващата държава
Чл. 24. Съдът незабавно уведомява компе-
тентния орган на изпълняващата държава за 
съдебно решение или за акт, които изменят 
или прекратяват изпълнението на наказанието, 
или за настъпила амнистия, помилване или 
при възобновяване на производството.
Оттегляне на удостоверението
Чл. 25. (1) Съдът оттегля удостоверението 
по чл. 3, когато след проведени консултации с 
компетентния орган на изпълняващата държа-
ва не е постигнато съгласие по реда на чл. 16, 
ал. 1 за частично признаване и изпълнение 
на наказанието, и прекратява производството. 
(2) Съдът може да оттегли удостоверението:
1. преди започване на изпълнението на 
наказанието в изпълняващата държава, като 
посочи мотивите за това;
2. след като вземе предвид мотивираното 
становище по чл. 21, ал. 5;
3. когато счита, че приложимите разпоредби 
за предсрочно или условно освобождаване в 
изпълняващата държава са несъвместими със 
съответните разпоредби от действащото бъл-
гарско законодателство; в тези случаи съдът 
изисква от компетентния орган на изпълнява-
щата държава информация за тези разпоредби.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ТРАНСФЕР НА ОСЪДЕНИ ЛИЦА МЕЖДУ 
ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ. ТРАНЗИТ
Трансфер на осъдени лица
Чл. 26. (1) Ако осъденото лице се намира 
на територията на Република България, преда-
ването му на изпълняващата държава се осъ-
ществява на дата, уговорена между Върховната