Държавен вестник, бр. 88, 2004 г., стр. 71

Б Р О Й  88
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  71
6. удостоверение за корабна радиостанция,
когато има такава.
Чл. 108. Речните кораби в строеж на терито-
рията на Република България след пускане на
вода се снабдяват със:
1. временно свидетелство за плаване под
знамето на Република България;
2. списък на екипажа;
3. дневник за нефтените операции.
Чл. 109. Корабите, превозващи опасни това-
ри, определени като такива в Правилата за
превоз на опасни товари по р. Дунав, трябва да
бъдат снабдени и със свидетелство за допуск
или с временно свидетелство за допуск.
Чл. 110. Корабите, на които се разрешава да
превозват вредни, отровни и радиоактивни ве-
щества, се снабдяват и с дневник за операции с
вредни, отровни и радиоактивни вещества.
Чл. 111. Корабите с пропулсивна мощност
на корабната силова уредба, по-голяма от
57 кВт, и танкерите, превозващи нефт и нефто-
продукти, се снабдяват и с дневник за нефте-
ните операции.
Чл. 112. Корабите, които имат екипаж и
пътници общо повече от 10 души, се снабдя-
ват и с дневник за операции със сточни води
и отпадъци.
Раздел V
Корабни документи на кораби, пререгистрира-
ни от регистър на държава—член на Европей-
ския съюз, в българския регистър на корабите
Чл. 113. (1) На кораб, отписан от регистър
на държава—член на Европейския съюз, и впи-
сан в българския регистър на корабите, се изда-
ват документи съгласно тази наредба при усло-
вие, че корабът е:
1. с тонаж повече от 500 БТ;
2. построен след 24 май 1980 г. или отговаря
на изискванията за нов кораб, определени в
Международната конвенция за безопасност на
човешкия живот на море, а за химикаловозите
и газовозите—на изискванията на Международ-
ния кодекс за конструкцията и оборудването на
кораби, превозващи опасни химикали в насип-
но състояние(IBC code), Кодекса за конструк-
цията и оборудването на кораби, превозващи
опасни химикали в насипно състояние (BCH
code) и Международния кодекс за конструкци-
ята и оборудването на кораби, пренасящи на-
ливно втечнен газ (IGC code);
3. освидетелстван от администрацията на
държава—член на Европейския съюз, или от
нейно име;
4. бил регистриран в държава—член на Ев-
ропейския съюз, плавал под знамето на същата
и е бил в експлоатация не по-малко от 6 месеца;
5. снабден с валидни корабни документи.
(2) Изпълнителната агенция “Морска адми-
нистрация” издава документите на кораба при
същите условия, при които са били издадени от
държавата на предходното знаме.
(3) Преди издаването на документите ИА
“МА” извършва преглед на кораба за установя-
ване на съответствие на действителното състо-
яние на кораба със състоянието, отразено в
съответните документи.
Чл. 114. Когато изискванията към същест-
вуващите кораби остават непроменени, по вре-
ме на издаване или удължаване на срока на
документите по чл. 113 не се прилагат изисква-
ния, различни от изискванията за издаване на
документите.
Чл. 115. (1) При отказ да бъдат издадени
свидетелствата по чл. 113 поради различия в
изискванията или когато конвенциите предвиж-
дат тези изисквания да бъдат определяни от
съответните администрации, ИА “МА” незабав-
но уведомява Европейската комисия.
(2) Изпълнителната агенция “Морска адми-
нистрация” съвместно с администрацията на
държавата на знамето, от която корабът е прех-
върлен в българския регистър на корабите, уточ-
няват взаимноприемливи условия за издаване
на свидетелствата по чл. 113 и в едномесечен
срок информират Европейската комисия.
(3) Когато не са постигнати взаимноприем-
ливи условия за издаване на свидетелствата по
чл. 113, ИА “МА” се съобразява с решението на
Европейската комисия.
Допълнителни разпоредби
§ 1. Морските кораби, когато плават по вът-
решните водни пътища, и корабите от вътрешно
плаване, когато плават в морски води, се снабдя-
ват с корабни документи за морски кораби.
§ 2. Корабите, за които международни кон-
венции не се прилагат, включително корабите,
извършващи изпитвания след строеж или ре-
монт, се снабдяват с корабни документи, опре-
делени от ИА “МА” за конкретните видове
кораби, предназначение и район на плаване.
§ 3. По смисъла на тази наредба:
1. “пътнически кораб” е всеки кораб, който
превозва повече от 12 пътници независимо от
предназначението му;
2.  “товарен кораб” е всеки кораб, който не
е пътнически;
3. “крайбрежно плаване” е плаването в те-
риториалните води на Република България;
4. “вътрешни водни пътища на Република
България” са водите, включващи акваторията
на р. Дунав в частта є между десния бряг и де-
маркационната линия на границата между Ре-
публика България и Румъния от км 845.650 до
км 374.100;
5. “вътрешни водни пътища на Европа” са
реките, езерата и каналите на Европа, ползва-
ни за корабоплаване;
6. “малък кораб” е всеки кораб, плаващ по
вътрешните водни пътища, чиято дължина на
корпуса е по-малка от 20 m, с изключение на
корабите, построени или оборудвани за влаче-
не, тласкане или придвижване на борд на кора-