Държавен вестник, бр. 7, 2019 г., стр. 5

БРОЙ  7	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
правото на уведомяване на трето лице при 
задържане и на осъществяване на връзка с 
трети лица и консулски органи през пери-
ода на задържане (ОВ, L 294/1 от 6 ноември 
2013 г.). Обединеното кралство, Ирландия и 
Дания не са обвързани от директивата и от 
нейното прилагане.“
§ 8. В Закона за акцизите и данъчните 
складове (обн., ДВ, бр. 91 от 2005 г.; изм., 
бр. 105 от 2005 г., бр. 30 и 34 от 2006 г., бр. 63, 
80, 81, 105 и 108 от 2006 г., бр. 31, 53, 108 и 
109 от 2007 г., бр. 36 и 106 от 2008 г., бр. 6, 
24, 44 и 95 от 2009 г., бр. 55 и 94 от 2010 г., 
бр. 19, 35, 82 и 99 от 2011 г., бр. 29, 54 и 94 от 
2012 г., бр. 15, 101 и 109 от 2013 г., бр. 1 и 105 
от 2014 г., бр. 30, 92 и 95 от 2015 г., бр. 45, 58, 
95 и 97 от 2016 г., бр. 9, 58, 63, 92, 97 и 103 от 
2017 г. и бр. 24, 62, 65, 98 и 103 от 2018 г.) в 
чл. 48, ал. 2 се създава т. 23:
„23. документ, доказващ, че машините и/
или съоръженията за производство на тютю-
неви изделия са придобити:
а) от лице, вписано в регистъра по чл. 25, 
ал. 2 от Закона за тютюна, тютюневите и 
свързаните с тях изделия, или
б) след проведена публична продан, или
в) от лице, което е извършвало дейност с 
машините и/или съоръженията за производ-
ство на тютюневи изделия като лицензиран 
складодържател.“
§ 9. В Закона за военната полиция (обн., 
ДВ, бр. 48 от 2011 г.; изм., бр. 33 и 77 от 2012 г., 
бр. 15 от 2013 г., бр. 53 от 2014 г. и бр. 86 от 
2016 г.) в чл. 13 ал. 2 се изменя така:
„(2) От момента на задържането си лицата 
имат право на защитник, като на задържания 
се разяснява и правото на отказ от защитник 
и последиците от него, както и правото му да 
откаже да дава обяснения, когато задържането 
е на основание ал. 1, т. 1, незабавно да се ин-
формират за основанията за задържането им на 
разбираем за тях език, да обжалват пред съда 
законността на задържането си, като съдът 
се произнася по жалбата незабавно. Когато 
задържаният е чужд гражданин, по негово 
искане незабавно се уведомяват консулските 
органи на държавата, чийто гражданин е за-
държаният, чрез Министерството на външните 
работи. Ако задържаният е гражданин на 
две или повече държави, той може да избере 
консулските органи на коя държава да бъдат 
уведомени за задържането му и с които желае 
да осъществи връзка.“
§ 10. В Закона за Държавна агенция „На-
ционална сигурност“ (обн., ДВ, бр. 109 от 
2007 г.; изм., бр. 69 и 94 от 2008 г., бр. 22, 35, 
42, 82 и 93 от 2009 г., бр. 16, 80 и 97 от 2010 г., 
бр. 9 и 100 от 2011 г., бр. 38 от 2012 г., бр. 15, 
30, 52, 65 и 71 от 2013 г., бр. 53 от 2014 г., 
бр. 14, 24 и 61 от 2015 г., бр. 15, 101, 103 и 105 
от 2016 г., бр. 103 от 2017 г. и бр. 7, 27, 55, 56 
и 88 от 2018 г.) в чл. 124б се правят следните 
допълнения:
1. В ал. 2, т. 6, буква „д“ накрая се поставя 
запетая и се добавя „както и по негово искане 
незабавно се уведомяват консулските органи 
на държавата, чийто гражданин е задържа-
ният, чрез Министерството на външните 
работи; ако задържаният е гражданин на 
две или повече държави, той може да избере 
консулските органи на коя държава да бъдат 
уведомени за задържането му и с които желае 
да осъществи връзка“. 
2. В ал. 8 накрая се поставя запетая и се 
добавя „като се разяснява и правото на отказ 
от защитник и последиците от него, както и 
правото му да откаже да дава обяснения“.
§ 11. В Закона за екстрадицията и Евро-
пейската заповед за арест (обн., ДВ, бр. 46 
от 2005 г.; изм., бр. 86 от 2005 г., бр. 52 от 
2008 г., бр. 49 от 2010 г., бр. 55 от 2011 г. и 
бр. 53 от 2014 г.) се правят следните изменения 
и допълнения:
1. В чл. 43: 
а) създава се нова ал. 5: 
„(5) Съдът уведомява исканото лице за 
правото му на защитник в издаващата дър-
жава членка, който да подпомага защитника 
в Република България чрез информация и 
съвети. Ако лицето заяви, че желае да уп-
ражни това право, съдът незабавно уведомява 
за това компетентния орган на издаващата 
държава членка.“; 
б) създава се ал. 6: 
„(6) Правото на лицето по ал. 5 не засяга 
сроковете по чл. 45, ал. 3 и чл. 48, ал. 3, съ-
гласно които съдът решава дали лицето да 
бъде предадено.“; 
в) досегашната ал. 5 става ал. 7.
2. В чл. 58:
а) досегашният текст става ал. 1;
б) създава се ал. 2:
„(2) Когато исканото лице е заявило пред 
компетентния орган на изпълняващата дър-
жава, че желае да упражни правото си на 
защитник в Република България като издаваща 
държава, който да подпомага защитника му в 
изпълняващата държава чрез информация и 
съвети, и издаващият орган по чл. 56, ал. 1 е 
бил уведомен за това от компетентния орган 
на изпълняващата държава, той предоставя 
на исканото лице необходимата информация, 
която да го улесни в назначаването на защит-
ник в Република България, и му назначава 
защитник, ако той не е упълномощил такъв.“
§ 12. В Закона за изпълнение на наказанията 
и задържането под стража (обн., ДВ, бр. 25 от 
2009 г.; изм., бр. 74 и 82 от 2009 г., бр. 32 и 73 
от 2010 г., бр. 81 от 2011 г., бр. 103 от 2012 г., 
бр. 15 и 68 от 2013 г., бр. 53 от 2014 г., бр. 42