Държавен вестник, бр. 7, 2003 г., стр. 14

С Т Р .  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  7
НАРЕДБА № 6
от 16 януари 2003 г.
за идентификация на животните и регистра-
ция на животновъдните обекти, в които те се
отглеждат
Раздел I
Общи положения
Чл. 1. С тази наредба се определят:
1. редът и начинът на идентифициране на
едри преживни животни (ЕПЖ), дребни пре-
живни животни (ДПЖ) и свине от всички въз-
растови групи, наричани “животни”;
2. видът на ушните марки и кодовата систе-
ма за маркиране;
3. обмяната на информация за идентифици-
раните животни;
4. редът и начините на регистрация на жи-
вотновъдните обекти, в които се отглеждат
животните.
Чл. 2. Идентификацията на животните и
регистрацията на животновъдните обекти се
извършва за:
1. гарантиране на здравословното състояние
на животните и безвредността на продуктите,
получени от тях;
2. контрол върху заразните болести, наличи-
ето на хормони и техногенни замърсители чрез
проследяване произхода на животните;
3. провеждане на държавната профилактич-
на програма;
4. прилагане на ограничителни мерки за
ликвидиране на възникнали заразни болести.
Чл. 3. Идентификацията на животните и
регистрацията на животновъдните обекти се
извършва от органите на Националната вете-
ринарномедицинска служба (НВМС) или от
упълномощени от тях частнопрактикуващи ве-
теринарномедицински специалисти.
Чл. 4. Главно управление на НВМС и регио-
налните ветеринарномедицински служби (РВМС)
упражняват контрол на районните ветеринарни
лечебници (РВЛ) и ветеринарните участъци (ВУ)
и сравняват данните в регистрите им.
Чл. 5. Кметовете на общини:
1. ежегодно до 31 януари изготвят списъци с
имената на собствениците на животни, съдър-
жащи вида, броя, пола и предназначението на
животните;
2. при издаване на свидетелство за собстве-
ност на животни вписват в него и регистраци-
онния номер, под който животновъдният обект
е регистриран в регистъра на съответната об-
ластна дирекция “Земеделие и гори”;
3. предоставят информация по т. 1 и 2 на
органите на НВМС при поискване;
4. оказват съдействие на органите на НВМС
при изпълнение на задачите, свързани с иден-
тификацията на животните и регистрацията на
животновъдните обекти.
Чл. 6. Регионалната ветеринарномедицинска
служба:
1. ръководи и контролира идентификацията
на животните и регистрацията на животновъд-
ните обекти на нейната територия;
2. съхранява информацията, свързана с иден-
тификацията на животните, здравния статус,
придвижването и реализацията им и регистра-
цията на животновъдните обекти.
Чл. 7. Не се разрешава придвижване до па-
зари, кланици, изложби, състезания и други жи-
вотновъдни обекти и населени места на неиден-
тифицирани животни.
Раздел II
Ред и начин за извършване на идентифика-
цията на животните
Чл. 8. (1) Животните се идентифицират с
индивидуална жълта пластмасова ушна марка,
която се поставя в средната третина на ухото на
животното, а ЕПЖ—и с индивидуален здравен
ветеринарномедицински паспорт.
(2) Едрите преживни животни се маркират с
по една марка на всяко ухо на животното, като
двете ушни марки съдържат еднаква гравирана
идентификационна информация:
1. на първия ред—инициалите “BG” и кода
на областта (от 01 до 28);
2. на втория ред—цифрите от 000 001 до
999 999, обозначаващи поредния номер на ЕПЖ
(шест цифри).
(3) Дребните преживни животни се марки-
рат с една марка на лявото ухо на животното,
като ушната марка съдържа гравирана иденти-
фикационна информация:
1. на първия ред—инициалите “BG” и кода
на областта (от 01 до 28) и знака D;
2. на втория ред—цифрите от 0 000 001 до
9 999 999, обозначаващи поредния номер на
ДПЖ (седем цифри).
(4) Свинете се маркират с една марка на
лявото ухо на животното, като ушната марка
съдържа гравирана идентификационна ин-
формация:
1. на първия ред—инициалите “BG” и кода
на областта (от 01 до 28) и знака S;
2. на втория ред—цифрите от 0 000 001 до
9 999 999, обозначаващи поредния номер на сви-
нята (седем цифри).
(5) Идентификационният номер по ал. 2, 3 и
4 не се променя до смъртта на животното.
(6) Номерата на ушните марки за всяка об-
ласт се регистрират от НВМС.
Чл. 9. Индивидуалните ушни марки отгова-
рят на следните изисквания:
1. дълготрайност и надеждност—да се задър-
жат през цялия живот на животното;
2. да не дразнят тъканите на ухото;
3. да са произведени по начин, недопускащ
фалшифицирането им.
Чл. 10. (1) Доставката и разпределението на
ушните марки за отделните области се осъщест-
вява от Главно управление (ГУ) на НВМС.