Държавен вестник, бр. 73, 2021 г., стр. 37

БРОЙ  73	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  37  
71 
Глава 2.4 
Клас 4 - Запалими твърди вещества; 
вещества, предразположени към самозапалване; 
вещества, които при контакт с вода отделят запалими 
газове 
2.4.0  
Уводни бележки 
△ Тъй като органометалните вещества могат да бъдат класифицирани в класове 4.2 или 4.3 с допълнителни 
опасности, в зависимост от техните свойства, в 2.4.5 е представена конкретна класификационна схема за 
тези вещества. 
2.4.1  
Определение и общи разпоредби 
2.4.1.1 
В настоящия Кодекс клас 4 се отнася до вещества, различни от класифицираните като експлозиви, които 
при условия на превоз са лесно запалими или могат да причинят или да допринесат за пожар. Клас 4 се 
подразделя, както следва: 
Клас 4.1 – Запалими твърди вещества 
Твърди вещества, които при условия на превоз са лесно запалими или могат да причинят или да 
допринесат за пожар чрез триене; самоактивиращи се вещества (твърди вещества и течности) и 
полимеризиращи 
вещества, 
които 
могат 
да 
претърпят 
силно 
екзотермична 
реакция; 
твърди 
десенсибилизирани експлозиви, които могат да експлодират, ако не са разредени достатъчно; 
Клас 4.2 – Вещества, предразположени към самозапалване 
Вещества (твърди вещества и течности), които могат да се нагряват спонтанно при нормални условия на 
превоз или при контакт с въздуха и след това да се запалят; 
Клас 4.3 – Вещества, които при контакт с вода отделят запалими газове 
Вещества (твърди вещества и течности), които при взаимодействие с вода могат да станат 
предразположени към самозапалване или да отделят запалими газове в опасни количества. 
2.4.1.2 
Както е посочено в настоящата глава, методите и критериите за изпитване, със съвети относно 
прилагането на изпитванията, са дадени в Ръководството за изпитвания и критерии за класификация на 
следните видове вещества от клас 4: 
.1 запалими твърди вещества (клас 4.1); 
.2 самоактивиращи се вещества (клас 4.1); 
.3  полимеризиращи вещества (клас 4.1); 
.4 пирофорни твърди вещества (клас 4.2); 
.5 пирофорни течности (клас 4.2); 
.6  самонагряващи се вещества (клас 4.2); и 
.7 вещества, които при контакт с вода отделят запалими газове (клас 4.3). 
Методите за изпитване и критериите за самоактивиращи се и полимеризиращи вещества са дадени в част 
II от Ръководството за изпитвания и критерии, а методите за изпитване и критериите за другите видове 
вещества от клас 4 са дадени в Ръководството за изпитвания и критерии, част III, глава 33. 
2.4.2 
Клас 4.1 – Запалими твърди вещества, самоактивиращи се вещества, твърди 
десенсибилизирани експлозиви и полимеризиращи вещества 
2.4.2.1  
Общи положения 
Клас 4.1 включва следните видове вещества: 
.1 
запалими твърди вещества (вижте 2.4.2.2); 
72 
.2 
самоактивиращи се вещества (вижте 2.4.2.3); 
.3 
твърди десенсибилизирани експлозиви (вижте 2.4.2.4); и 
.4 
полимеризиращи вещества (вижте 2.4.2.5). 
 
Някои вещества (като целулоид) могат да отделят токсични и запалими газове при нагряване или 
при пожар. 
 
2.4.2.2  
Клас 4.1 Запалими твърди вещества 
 
2.4.2.2.1 
Определения и свойства 
 
2.4.2.2.1.1 
За целите на настоящия Кодекс запалими твърди вещества са лесно запалими твърди вещества и 
твърди вещества, които могат да предизвикат пожар при триене. 
 
2.4.2.2.1.2 
 Лесно запалими твърди вещества са влакна, прахообразни,  гранулирани или пастообразни 
вещества, които са опасни, ако могат лесно да се възпламенят при кратък контакт с източник на 
запалване, като например горяща клечка кибрит, и ако пламъкът се разпространи бързо. 
Опасността може да дойде не само от пожара, но и от токсичните продукти на горенето. Металните 
прахове са особено опасни поради трудността при потушаването на пожар, тъй като нормалните 
пожарогасителни агенти като въглероден диоксид или вода могат да увеличат опасността. 
 
2.4.2.2.2 
Класификация на запалимите твърди вещества 
 
2.4.2.2.2.1 
Прахообразните, гранулираните или пастообразните вещества се класифицират като лесно 
запалими твърди вещества от клас 4.1, когато времето за изгаряне при един или повече 
изпитвателни теста, извършени в съответствие с метода за изпитване, описан в Ръководството за 
изпитвания и критерии, част III, 33.2.1, е по-малко от 45 секунди или скоростта на горене е по-
голяма от 2,2 mm/s. Праховете от метали или металните сплави се класифицират в клас 4.1, когато 
могат да бъдат запалени и реакцията се разпространява по цялата дължина на пробата за 10 
минути или по-малко. 
 
2.4.2.2.2.2 
Твърдите вещества, които могат да предизвикат пожар при триене, се класифицират в клас 4.1 по 
аналогия с наличните позиции (като например кибрит) до установяване на окончателни критерии. 
 
2.4.2.2.3 
Определяне на опаковъчни групи 
 
2.4.2.2.3.1 
Опаковъчните групи се определят въз основа на методите за изпитване, посочени в 2.4.2.2.2.1. За 
лесно запалими твърди вещества (различни от метални прахове) се определя опаковъчна група II, 
ако времето на горене е по-малко от 45 сек. и пламъкът преминава през влажната зона. За 
металните прахове или сплави се определя опаковъчна група II, ако зоната на реакция се 
разпространява по цялата дължина на пробата за пет минути или по-малко. 
 
2.4.2.2.3.2 
Опаковъчните групи се определят въз основа на методите за изпитване, посочени в 2.4.2.2.2.1. За 
лесно запалими твърди вещества (различни от метални прахове) се определя опаковъчна група III, 
ако времето на горене е по-малко от 45 сек. и навлажнената зона спира разпространението на 
пламъка в продължение на най-малко четири минути. За метални прахове се определя опаковъчна 
група III, ако реакцията се разпространява по цялата дължина на пробата за повече от пет минути, 
но не повече от 10 минути. 
 
2.4.2.2.3.3 
За твърди вещества, които могат да предизвикат пожар при триене, се определя опаковъчна група 
по аналогия със съществуващите позиции или в съответствие с подходящите специални 
разпоредби. 
 
2.4.2.2.4 
Пирофорните метални прахове, ако са навлажнени с достатъчно количество вода, за да се 
потиснат пирофорните им свойства, могат да бъдат класифицирани в клас 4.1. 
 
2.4.2.3  
Клас 4.1 Самоактивиращи се вещества 
 
2.4.2.3.1 
Определения и свойства 
 
2.4.2.3.1.1 
За целите на настоящия Кодекс: 
Самоактивиращите се вещества са термично нестабилни вещества, които могат да претърпят 
силно екзотермично разлагане дори без наличие на кислород (въздух). Веществата не се считат за 
самоактивиращи се вещества от клас 4.1, ако: 
.1 са взривни вещества съгласно критериите за клас 1; 
.2  са оксидиращи вещества съгласно процедурата за класификация за клас 5.1 (вижте 2.5.2), с 
изключение на това, че смесите от оксидиращи вещества, които съдържат 5,0% или повече горими 
органични вещества, подлежат на процедурата за класификация, определена в забележка 3; 
.3   те са органични пероксиди съгласно критериите за клас 5.2; 
.4  тяхната топлина на разлагане е по-малка от 300 J/g; или 
.5 
температурата им на самоускоряващо се разлагане (SADT) (вижте 2.4.2.3.4) е по-висока от 75°C за 
опаковка от 50 kg.