Държавен вестник, бр. 109, 2002 г., стр. 50

С Т Р .  50
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  109
• 10 ppm, като абсолютна стойност—за съ-
държание на динитолмид под 100 ppm;
• 10%, като относителна стойност—за съ-
държание между 100 и 5000 ppm;
• 500 ppm, като абсолютна стойност—за съ-
държание между 5000 и 10 000 ppm;
• 5%, като относителна стойност—за съдър-
жание над 10 000 ppm.
ХХХV. Определяне на никарбазин
(еквимолекулярна смес от 4,4'-динитрокар-
банилид и 2-хидрокси-4,6-диметилпиримидин)
1. Цел и обхват
Този метод дава възможност за определяне
количеството на никарбазин в продукти за из-
хранване на животни, концентрати и премикси,
съдържащи не повече от 5% тревно брашно.
Нитрофуранови производни, ацетиленхептин и
карбадокс могат да пречат. Долната граница
на определянето е 20 ppm.
2. Принцип
Пробата се екстрахира с N,N-диметилфор-
мамид. Екстрактът се пречиства чрез хрома-
тография на колона с алуминиев окис; никар-
базинът се елюира с етанол. Елюатът се обра-
ботва с разтвор на натриева основа в етанол,
при което се развива жълто оцветяване. Никар-
базинът се определя спектрофотометрично при
430 nm.
3. Реактиви:
3.1. N,N-диметилформамид, ч.з.а.;
3.2. алуминиев окис за колонна хроматогра-
фия—накалява се при 750°C най-малко за 2 h,
охлажда се в ексикатор и се съхранява в бутил-
ка от кафяво стъкло с шлифова запушалка; преди
използване активността се проверява, като се
подлага на анализ, започвайки се от т. 5.2, оп-
ределено количество от стандартния разтвор
(3.8.3); добивът от никарбазин трябва да бъде
100 ± 2%.
3.3. етанол, ч.з.а., 95% (о/о);
3.4. етанол, ч.з.а., 80% (о/о);
3.5. разтвор на натриева основа, ч.з.а., 50%
(т/о);
3.6. разтвор на натриева основа в етанол, 1%
(т/о)—в мерителна колба от 50 ml се поставят 1
ml от разтвора на натриева основа (3.5) и обе-
мът се допълва с 80%-ен етанол (3.4). Приготвя
се по време на употреба.
3.7. стандартна субстанция:
чист никарбазин;
молекулярен екстинкционен коефициент при
362 nm N,N-диметилформамид: 37,8 при 10,3;
3.8. стандартни разтвори:
3.8.1. разтвор на никарбазин, 1,25 mg/ml—
претеглят се с точност до 0,1 mg 125 mg от стан-
дартната субстанция (3.7); разтварят се в 75 ml
в N,N-диметилформамид (3.1) в мерителна кол-
ба от 100 ml, подгрява се леко, оставя се да се
охлади, обемът се допълва със същия разтвори-
тел и се смесва; пази се далеч от светлина.
3.8.2. разтвор на никарбазин, 0,125 mg/ml—
10 ml от разтвор (3.8.1) се разреждат с N,N-ди-
метилформамид (3.1) до 100 ml в мерителна кол-
ба и се смесва;
3.8.3. разтвор на никарбазин, 0,025 mg/ml—
20 ml от разтвор (3.8.2) се разреждат с N,N-ди-
метилформамид (3.1) до 100 ml в мерителна кол-
ба и се смесва.
4. Апаратура:
4.1. конична колба от 250 ml с шлифова запу-
шалка;
4.2. обратен хладник с шлифова свръзка;
4.3. кипяща водна баня;
4.4. центрофуга с епруветки от 120 ml;
4.5. стъклена колона за хроматография (вът-
решен диаметър 25 mm, дължина 300 mm);
4.6. спектрофотометър с кювети от 10 mm;
4.7. бюрета, градуирана на 1/10 ml.
5. Процедура
5.1. Екстракция
10 g фино раздробена и хомогенизирана про-
ба се претеглят с точност до 1 mg. За концент-
рати и премикси се претегля 1 g с точност 1 mg.
Порцията за изследване се поставя в конична
колба от 250 ml (4.1) и се добавят точно 100 ml
N,N-диметилформамид (3.1). Смесва се, мон-
тира се обратният хладник (4.2) към колбата и
се нагрява на водна баня (4.3) за 15 min, като се
разклаща от време на време. Охлажда се под
струя студена вода. След това в центрофужна
епруветка (4.4) се излива супернатантният слой
и се центрофугира около 3 min. Ако е необходи-
мо, 25 ml от супернатантния слой се разреждат
с N,N-диметилформамид (3.1), за да се получи
разтвор, съдържащ от 2 до 10 mg никарбазин.
5.2. Хроматография
В колоната за хроматографиране (4.5) се
налива суспенсия от 30 g алуминиев окис (3.2) в
N,N-диметилформамид (3.1). Нивото на теч-
ността се оставя да спадне до 1 cm над алумини-
евия окис, след което в колоната се наливат 25
ml от екстракта, получен в т. 5.1. Течността се
оставя да изтича и, като не се позволява на
колоната да изсъхне, тя се промива с три пор-
ции от по 10 ml N,N-диметилформамид (3.1).
След това се елюира със 70 ml 95%-ен етанол
(3.3). Първите 10 ml от елюата се елиминират,
а остатъкът се разделя, както следва:
една порция от 5 ml (а);
една порция от 50 ml в мерителна колба (б);
една порция от 5 ml (в).
Проверява се дали порциите (а) и (в) не се
оцветяват жълто, когато се добави етанолов
разтвор на натриева основа (3.6). Операциите
продължават с порция (б), както е указано в т. 5.3.
5.3. Развитие на цветната реакция и измер-
ване на оптическата плътност
В две отделни мерителни колбички от 25 ml,
А и Б, се пипетират по 20 ml от порция (в) на
елюата. В колба А се добавят 5 ml от етаноло-
вия разтвор на натриева основа (3.6), а в колба
Б—5 ml 95%-ен етанол (3.3). Смесва се добре.