Държавен вестник, бр. 80, 2006 г., стр. 59

Б Р О Й  80
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  59
Изследвания, отнасящи се до безвредността при
използването на добавки
Изследвания за оценяване на: безвредността от
употребата на добавки при опитни видове, риско-
вете за консуматора, които могат да произлязат от
консумирането на храна, съдържаща остатъчни
количества от добавката, рисковете от вдишване
или кожен контакт за лицата, които боравят с
добавката като такава или като включена в пре-
миксите и продуктите за изхранване на животните
и на рисковете от замърсяване на околната среда
с продукти, произлизащи от добавката или екс-
кретирани от животните.
Тези изследвания ще са необходими в тяхната
цялост или частично в зависимост от вида на до-
бавката и от условията на нейната употреба. С оглед
оценяване рисковете за консуматора знанията за
метаболизма на активната субстанция при различ-
ни опитни видове, а също така знанията за състава
и биологичната достъпност на остатъчните кон-
центрации в тъканите ще бъдат от съществено
значение при определяне обхвата на изследвания-
та върху лабораторни животни. Нещо повече, зна-
нията за състава, за физико-химичните и биоло-
гичните свойства на екскретираните остатъчни ко-
личества, произлизащи от добавката, ще бъдат
задължителни за определяне обхвата на изследва-
нията, необходими за оценяване на риска от за-
мърсяване на околната среда.
II. Изследвания върху опитни видове
1. Токсикологични изследвания на добавките
Изследвания за поносимост. Изследвания на
биологичните, токсикологичните, макроскопски-
те и хистологичните ефекти. Определяне степен-
та на безвредност (границата между предлагано-
то максимално ниво на дозата и нивото, при кое-
то се наблюдават нежелателни ефекти). Може да
бъде достатъчно да се посочи минималната или
приблизителната стойност за тази степен, ако е
възможно да се демонстрира, че нивото, при ко-
ето се наблюдават нежелателни ефекти, много-
кратно надвишава предложеното максимално
ниво на дозата.
2. Микробиологични изследвания на добавките
2.1. Изследване микробиологичния спектър на
действие на добавката чрез определяне на мини-
малната концентрация на инхибиране (МIС) в раз-
лични патогенни и непатогенни грам-отрицател-
ни и грам-положителни видове бактерии.
2.2. Изследване на кръстосаната резистентност
към терапевтични антибиотици чрез определяне
на МIС в мутанти, получени in vitro, които проявя-
ват хромозомна резистентност към добавката.
2.3. Изследвания за установяване дали добав-
ката е в състояние да селектира фактори на ре-
зистентност. Тези изследвания трябва да бъдат
проведени в полеви условия върху животински ви-
дове, за които добавката е предвидена първона-
чално. Впоследствие трябва да бъде определено
дали R-факторите, които биха могли да бъдат
открити, носят множествена резистентност и са
трансмисивни.
2.4. Изследвания за определяне ефекта на до-
бавката върху нормалната интестинална флора
и върху колонизацията на интестиналния тракт и
екскрецията на патогенни микроорганизми.
2.5. Полеви изследвания за определяне процен-
та на бактериите, резистентни към добавката. Те
трябва да бъдат проведени на големи интервали
преди и след употребата на добавката (мониторинг).
3. Изследвания на метаболизма и остатъчните
концентрации на активната субстанция (1) (2)
3.1. Изследване на метаболитния баланс: ско-
рост и степен на елиминиране на активната суб-
станция чрез урината и фекалиите и, по възмож-
ност, чрез потенето; остатъчни количества в опит-
ните видове.
3.2. Изследване на метаболизма: абсорбция,
разпределение, биотрансформация и елиминира-
не. Ако е необходимо, оценяване степента на екс-
креция чрез жлъчката, съществуване на ентерохе-
патичен цикъл, влияние на цекотрофията.
3.3. Аналитични изследвания на остатъчните
концентрации: качествен и количествен състав на
остатъчните концентрации (активна субстанция,
метаболити) в различни органи и тъкани на жи-
вотното и в хранителните продукти, произлизащи
от животното, когато е достигнат метаболитен
баланс и при използване на добавката в практи-
чески условия.
3.4. Фармакокинетично изследване на остатъч-
ните количества (следващо многократно предпис-
ване на добавката в съответствие с предложената
употреба): персистиране на активната субстанция
и на главните метаболити в различните органи и
тъкани след прекратяване прилагането на обога-
тените с добавка продукти за изхранване.
3.5. Изследване на биологичната достъпност на
остатъчните количества в тъканите и в продукти-
те от опитните видове (виж 3.8).
3.6. Методи за мониторинг: качествени и коли-
чествени методи за определяне, използвани в из-
следванията, предвидени в т. 3.1—3.5, с информа-
ция като: процент на възстановяване, специфич-
ност и граници на определяне. Методите за опре-
деляне на остатъчните количества трябва да бъ-
дат достатъчно чувствителни, за да могат да бъдат
определяни остатъчни количества при нива, кои-
то са токсикологично допустими.
III. Изследвания на екскретираните
остатъчни количества
1. Природа и концентрация на остатъчните
количества, произхождащи от добавката (активна
субстанция, метаболити) в екскретите.
2. Персистенция (период на полуразгражда-
не) и кинетика на елиминиране на тези остатъч-
ни количества в течните и твърдите отпадъци от
фермите.
3. Влияние върху метаногенезата.
4. Разграждане, персистенция (период на полу-
разграждане) и кинетика на елиминиране в почви-
те (противоположни типове почви).
5. Влияние върху почвената фауна и върху мик-
робиологичните процеси на трансформация (раз-
граждане на растителни и животински остатъци,
трансформация на азота и др.).
6. Ефект върху сухоземните растения (прорас-
тване на семената, растеж на растенията, поглъ-
щане при растенията и др.). Тези изследвания тряб-
ва да бъдат проведени при контролирани и при
полеви условия, като се използват различни рас-
тителни видове.