Държавен вестник, бр. 61, 2025 г., стр. 198

СТР.  198	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  61
ВЪРХОВЕН 
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 2735
от 18 март 2025 г.
по административно дело № 8239 от 2024 г.
Върховният административен съд на Репуб­
лика България – осмо отделение, в съдебно 
заседание на десети декември две хиляди 
двадесет и четвърта година в състав: предсе­
дател: Свилена Проданова, членове: Росица 
Драганова, Таня Комсалова, при секретар 
Жозефина Мишева и с участието на прокурора 
Ангел Илиев изслуша докладваното от съдия­
та Росица Драганова по административно 
дело № 8239/2024 г.
Производството е по реда на чл. 185 и 
следващите от Административнопроцесуалния 
кодекс (АПК).
Образувано е по жалба на адв. Г. Х. Г., с 
адрес в гр. Варна, [улица], вписан в регистъра 
на адвокатите при Адвокатската колегия – 
Вар­на, подадена чрез упълномощения адв. 
Ю. Дацев, против разпоредбата на чл. 64, 
ал. 3 от Правилника за прилагане на За­
кона за мерките срещу изпирането на пари 
(ППЗМИП), приета с § 28 от Постановление 
№ 42 от 10.03.2020 г. на Министерския съвет на 
Република България (ПМС), обн. в ДВ, бр. 21 
от 13.03.2020 г., в частта относно думите: „(…) 
членовете на адвокатските колегии (…), пред­
ставят съответно на адвокатските съвети на 
адвокатските колегии (…), декларация съгласно 
образец, утвърден от директора на Дирекция 
„Финансово разузнаване“ на Държавна аген­
ция „Национална сигурност“ и публикуван 
на интернет страницата на Държавна агенция 
„Национална сигурност“.
В жалбата се твърди нищожност, алтерна­
тивно – незаконосъобразност на разпоредбата в 
оспорената част, като се излагат съображения 
за приемането є от материално некомпетентен 
орган, за допуснати съществени нарушения на 
административнопроизводствените правила, 
изразяващи се в неспазване на изискванията 
на чл. 26 и следващите от Закона за норма­
тивните актове (ЗНА), както и за противоре­
чие на нормата с Европейското право. Иска 
се обявяването на чл. 64, ал. 3 ППЗМИП в 
оспорената му част за нищожен, алтернатив­
но – отмяната му като незаконосъобразен. 
Претендира се присъждане на разноски.
Ответникът – Министерският съвет на Ре­
публика България чрез процесуален представи­
тел, в пледоария по същество и в представени 
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
писмени бележки оспорва основателността 
на жалбата и иска отхвърляне на оспорване­
то. Претендира разноски за юрисконсултско 
възнаграждение.
Заинтересованото лице – Държавната аген­
ция „Национална сигурност“ (ДАНС) чрез 
процесуален представител, оспорва основа­
телността на жалбата и иска отхвърлянето є. 
Излага подробни съображения в писмени 
бележки.
Прокурорът от Върховната прокуратура 
дава мотивирано заключение за допустимост 
и неоснователност на жалбата.
Върховният административен съд, тричле­
нен състав на осмо отделение, като обсъди 
събраните по делото доказателства в тяхната 
съвкупност и съобрази доводите на страните, 
приема следното от фактическа страна:
Делото се разглежда за втори път пред 
тричленен състав на ВАС, след като с Решение 
№ 9646 от 2.09.2024 г. по адм. д. № 9522/2023 г. 
на петчленен състав на Втора колегия на ВАС 
е отменено Решение № 7802 от 12.07.2023 г. по 
адм. д. № 7210/2021 г. на ВАС, с което жалбата 
на адв. Г. е била отхвърлена. В отменителното 
решение са дадени задължителни указания при 
новото разглеждане първоинстанционният съд 
да се произнесе по всички изложени в жалба­
та възражения, включително какви са били 
мотивите на нормотвореца на друг държавен 
орган – директора на Дирекция „Финансово 
разузнаване“ на ДАНС, да бъдат делегирани 
права да утвърждава образец на декларация 
по чл. 64, ал. 3 ППЗМИП, като е посочено, че 
съставът не е открил такива мотиви в проекта 
за изменение на ППЗМИП, които да дават 
отговор на този въпрос. Указано е да бъдат 
изложени съображения и относно доводите за 
нищожност на оспорената разпоредба, а имен­
но – налице ли е правно основание, даващо 
възможност на Министерския съвет да деле­
гира компетентност чрез отстъпване на свои 
нормотворчески права в полза на директора на 
ДФР – ДАНС, да одобрява декларация, която 
членовете на адвокатските колегии предста­
вят на адвокатските съвети на съответните 
колегии. Съдът следва да изложи мотиви и по 
доводите в жалбата, че е налице допълване на 
закона с разпоредба в правилника за неговото 
приложение, с посочване на декларация по ут­
върден от директора на ДФР – ДАНС, образец, 
без основанието за подаване на такава декла­
рация да е изброено в изричната разпоредба 
на чл. 1, т. 4 ППЗМИП, определяща формата 
и реда за подаване на декларации. Следва да 
се обсъди също така въпросът доколко ясна 
по съдържание е разпоредбата на чл. 64, ал. 3 
ППЗМИП, след като ППЗМИП не очертава 
приложното поле и правния смисъл на тази 
декларация. Какви са причините, поради които