Държавен вестник, бр. 97, 2012 г., стр. 146

СТР.  146	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  97
минерална вода; 2. извличане на ценни веще­
ства; 3. други цели, когато по реда на чл. 47б 
при извършване на хидрогеоложки проучвания 
попътно е разкрита минерална вода.
По отношение процедурите по предоставяне 
на концесии за добив на минерална вода от на­
ходища, изключителна държавна собственост, 
компетентен орган е Министерският съвет на 
Република България, който приема решението 
за откриване на процедурата и за избор на 
концесионер по см. на Закона за концесиите 
(ЗК) и Правилника за прилагане на Закона за 
концесиите (ППЗК). 
За концесиите за добив на минерална 
вода – публична общинска собственост, както 
и от находища на минерални води – изключи­
телна държавна собственост, които са предос­
тавени безвъзмездно за управление и ползване 
от общините по реда на § 133 от ПЗР на ЗИД 
на ЗВ, концедент е общинският съвет (чл. 17, 
ал. 1, т. 2 ЗК). 
Концесия за добив на минерални води – из­
ключителна държавна собственост и публична 
общинска собственост, се предоставя чрез про­
веждане на открита процедура при условията и 
по реда на Закона за концесиите. 
Срокът на концесията, независимо от соб­
ствеността върху концесионния обект съгласно 
българското законодателство, е до 35 години. 
Паралелът на двата режима на ползване 
на минерални води в България е важен, тъй 
като той има за цел да изясни връзката между 
тях, сходствата по отношение на двете проце­
дури, законовите изисквания по отношение на 
ползвателите, независимо дали са титуляри на 
разрешително, или са концесионери.
Анализът на двете правни фигури налага 
извода, че разрешителният режим предста­
влява по-опростена, по-икономична и кратка 
административна процедура, докато концесията, 
поради по-голямата продължителност като срок 
и трайност на отношенията между концедент 
и концесионер, е по-трудно приложима и осъ­
ществима. 
В двата случая обаче основните задължения 
на лицето, което ползва един публичен ресурс 
(какъвто са минералните води), са: 
· да заплаща определена такса за ползването, 
· да ползва с определена цел и 
· да не преотстъпва правата си на трети 
лица, тъй като това е правомощие единствено 
на собственика на този ресурс – държавата (за 
води – държавна собственост), или община­
та – за води, публична общинска собственост, 
или за води, изключителна държавна собстве­
ност, предоставени за управление и ползване на 
общината, на чиято територия се намират, при 
определени в закона условия съгласно § 133 от 
ПЗР на ЗИД към ЗВ. 
Тази уредба на българския закон следва зако­
нодателната рамка на двата режима (концесионен 
и разрешителен) в почти всички европейски 
законодателства. 
Приложение № 9
СТРАТЕГИЯ ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА ДЕЙНОС­
ТИТЕ ПРИ МИНЕРАЛНИТЕ ВОДИ
1. Въведение. Правен режим на ползването на 
минерални води
Ползването и управлението на водните ре­
сурси в Република България е предмет на 
регламентация на специален закон – Закона за 
водите (ЗВ). 
От гледна точка правото на собственост, 
водите, водните обекти и водностопанските 
системи и съоръжения на територията на стра­
ната могат да бъдат собственост на държавата, 
на общините, на физически и юридически лица 
съгласно чл. 6 ЗВ. 
ЗВ и Наредба № 1 от 10.10.2007 г. за проуч­
ване, ползване и опазване на подземните води 
(Наредба № 1) уреждат подробно отношенията, 
свързани с ползването на минералните води в 
Република България. 
На основание чл. 14, т. 2 ЗВ изключителна 
държавна собственост са минералните води, 
включени в специален списък, който представля­
ва приложение № 2 от ЗВ. Публична държавна 
собственост са и земите, заети от най-вътрешния 
пояс на санитарно-охранителните зони на водо­
източниците на минерални води – изключителна 
държавна собственост.  
По отношение на минералните води – из­
ключителна държавна собственост и публична 
общинска собственост, ЗВ предвижда два вида 
режими на ползване от трети лица с търговска 
цел – концесионен и разрешителен, в зависимост 
от целите на водоползването. 
Разрешителен режим е предвиден, когато 
целта на водоползването е за: лечение и профи­
лактика, отдих, хидроенергетика и др. 
По отношение издаването на разрешително 
за водовземане на минерална вода компетентен 
орган е:
· директорът на басейновата дирекция по арг. 
от чл. 52, ал. 1, т. 4 ЗВ;
· кметът на общината съгласно чл. 52, ал. 1, 
т. 3 ЗВ, след решение на общинския съвет: за 
водовземане от минерални води – публична 
общинска собственост, както и от находища 
на минерални води – изключителна държавна 
собственост, които са предоставени безвъзмезд­
но за управление и ползване от общините; за 
ползване на водни обекти – публична общинска 
собственост, с изключение на разрешителните 
по чл. 46, ал. 1, т. 3 ЗВ.
Максималният срок, за който се издава раз­
решителното за водовземане от находища на 
минерални води, е до 20 години по арг. от чл. 57, 
ал. 1, т. 3 ЗВ. В общия случай този срок обаче 
се определя от срока, за който има утвърдени 
експлоатационни ресурси на конкретното нахо­
дище, по реда на Наредба № 1 от 2007 г.
В изрично определени в чл. 47, ал. 2 ЗВ слу­
чаи е предвидено предоставянето на концесия 
за добив на минерални води, а именно: когато 
водовземането е предназначено за: 1. бутилиране 
на натурална минерална вода и/или газирани и 
други напитки, в състава на които се включва