Държавен вестник, бр. 109, 2007 г., стр. 34

С Т Р .  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  109
звало за собствени нужди и/или е реализирало
крайните нефтопродукти на националния па-
зар, е длъжно да създаде, да съхранява, обновя-
ва и възстановява със свои средства и за своя
сметка задължителни запаси в количество,
пропорционално на потребеното за свои нужди
и/или продаденото от него количество нефто-
продукти през предходната календарна година
за потребление на територията на страната.
(3) Всяко лице, което е внасяло нефтопро-
дукти през предходната календарна година, е
длъжно да създаде, да съхранява, обновява и
възстановява със свои средства и за своя смет-
ка задължителни запаси в количество, про-
порционално на внесеното от него количест-
во нефтопродукти за собствено потребление
и/или продажба с цел потребление на терито-
рията на страната през предходната календар-
на година.
(4) Всяко лице, което е осъществявало през
предходната календарна година вътрешнооб-
щностни пристигания на нефтопродукти, е
длъжно да създаде, да съхранява, обновява и
възстановява със свои средства и за своя смет-
ка задължителни запаси в количество, пропор-
ционално на количествата нефтопродукти от
осъществените от него вътрешнообщностни
пристигания за собствено потребление и/или
продажба с цел потребление на територията на
страната.
(5) Съхраняването на запасите по ал. 1—4
може да се извършва само в складове, регис-
трирани по реда на чл. 21.
(6) Агенцията съхранява задължителните
запаси от нефт и нефтопродукти по този за-
кон в собствени складове, които отговарят на
общите задължителни технически изисквания
за безопасност и експлоатация по чл. 6, ал. 3,
т. 2, и в складове, регистрирани по реда на
чл. 21.
(7) Задълженията по ал. 1—4 се смятат за
изпълнени, ако определеното от агенцията ниво
на задължителни запаси се съхранява в публи-
чен склад, регистриран по реда на чл. 21, под
формата на количества нефтопродукти—соб-
ственост на задълженото по този закон лице,
и/или които са му предоставени по договор за
заем и за които има издаден складов запис.
(8) Задължените лица, които са предали по
договор за заем количества нефт и нефтопро-
дукти, представляващи тяхна собственост, ко-
ито се намират в складове, регистрирани по
чл. 21, не могат да отчитат тези количества за
изпълнение на собствените си задължения по
този закон.
(9) Всяко задължено лице е длъжно посто-
янно да държи запаса, за който има задълже-
ния по ал. 1—8, и да се разпорежда с него само
въз основа на издадено разпореждане за пол-
зване и в съответствие с това разпореждане.
(10) Всеки съхранител е длъжен по всяко
време да държи запаса, за който е поел задъл-
жение за съхраняване, да не се разпорежда с
него и да го освобождава само след писмено
разпореждане на председателя на агенцията.
(11) Договорите по ал. 7 не могат да се прек-
ратяват при затрудняване на доставките. В
тези случаи се допуска само корекция на ве-
личината на съхраняваното количество в съ-
ответствие с разпореждането на председате-
ля на агенцията.
(12) В случай че задължено лице преустано-
ви дейността си по производство, преработва-
не, внос или вътрешнообщностни пристигания
на нефтопродукти през годината, в която е въз-
никнало задължението му, или през текущата
година, задължението да съхранява определе-
ното му с разпореждане на председателя на
агенцията ниво на задължителен запас остава в
сила до 30 април на годината, следваща година-
та на определяне на това ниво.”
§ 12. Създават се чл. 17а и 17б:
“Чл. 17а. (1) Определените нива на задъл-
жителни запаси по категории нефтопродукти
за съответната година могат да се създават и
поддържат и в друга държава—членка на Евро-
пейския съюз, въз основа на индивидуално спо-
разумение между Министерския съвет на Ре-
публика България и правителството на другата
държава.
(2) Споразумението по ал. 1 трябва да отго-
варя на следните условия:
1. предмет на споразумението да са суров
нефт и нефтопродукти по чл. 2, като се посочат
конкретните видове и тяхното количество;
2. да е посочено местоположението на скла-
довете и/или компаниите, съхраняващи за-
пасите;
3. да включва правила, условия и процеду-
ри за поддържане, проверка и идентифицира-
не на запасите, за гарантиране на тяхната на-
личност и достъпа до тях при затрудняване на
доставките;
4. да е за неопределено време с възможност
за едностранно прекратяване, като съдържа
клауза, че в случай на затрудняване на достав-
ките едностранното прекратяване не може да
се прилага до преодоляване на затрудняването.
(3) Задължено лице може въз основа на спо-
разумението по ал. 1 да създаде определените
му запаси в складове на трето лице в другата
държава—членка на Европейския съюз, при
следните условия:
1. задълженото лице да има договор със скла-
додържателя, който му позволява придобиване
на запасите в срока на действие на договора при
фиксирана в него методология за определяне
на цената;
2. срокът на договора с третото лице да е не
по-кратък от 90 дни;