Държавен вестник, бр. 48, 2007 г., стр. 30

С Т Р .  30
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  48
По изложените съображения считам:
1. че заповедта по чл. 7, ал. 6 ЗЛОД е адми-
нистративен акт,
2. който засяга ловците в съответната ловна
дружина (особено когато с нея се разделя и
въобще се намалява площта на ловностопанс-
ките райони), и
3. съдебното обжалване не е изрично изклю-
чено със закон.
Съдия: Ал. Еленков
29226
ТЪЛКУВАТЕЛНО
ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 3
 от 7 юни 2007 г.
Върховният административен съд на Репуб-
лика България—Общо събрание на съдиите, в
съдебно заседание на 8.V.2007 г. разгледа тъл-
кувателно дело № 4/2007 г., докладвано от съ-
дията Йовка Дражева.
Председателят на Върховния администрати-
вен съд на основание чл. 259, ал. 1 АПК е нап-
равил искане до общото събрание на съдиите
от Върховния административен съд за произна-
сяне с тълкувателно постановление по въпро-
са: “В кои случаи е налице поведение, несъв-
местимо с морала, и действия, уронващи прес-
тижа на службата по смисъла на чл. 239, ал. 1,
т. 5 от Закона за Министерството на вътрешни-
те работи (ЗМВР) (ДВ, бр. 122 от 1997 г.; отм.,
ДВ, бр. 30 от 2006 г., в сила от 12.07.2006 г.).”
В искането се посочва, че в съдебната прак-
тика има противоречиви становища по прила-
гането на посочената правна норма. Според
едното от тях управлението на моторно превоз-
но средство след употреба на алкохол е наруше-
ние на служебната дисциплина по чл. 234 ЗМВР
(отм.) и основание за уволнение по чл. 239, ал. 1,
т. 5 ЗМВР (отм.). Служителят на МВР е длъжен
както по времето, когато е на служба, така и в
свободното си време да има поведение, което
да съответства на изискванията към заеманата
от него длъжност, предвид чл. 209, ал. 2
ЗМВР(отм.). Без значение дали деянието пред-
ставлява и закононарушение по Закона за дви-
жение по пътищата (ЗДП), или е престъпление
по Наказателния кодекс (НК), защото съглас-
но чл. 235, ал. 1 ЗМВР(отм.) държавните слу-
жители в МВР се наказват по реда на този закон
с предвидените в него дисциплинарни наказа-
ния независимо от имуществената, админист-
ративнонаказателната или наказателната от-
говорност, ако такава се предвижда. Според
другото становище това деяние не е нарушение
на служебната дисциплина, защото не е извър-
шено при или по повод изпълнение на служеб-
ни задължения. За поведение извън службата
дисциплинарна отговорност се носи само ако
законът предвижда съответното нарушение да
бъде и нарушение на служебната дисциплина.
Ако има данни, че деянието е престъпление,
уволнението може да стане само по чл. 239, ал. 1,
т. 1 ЗМВР (отм.) при осъждане за извършено
умишлено престъпление от общ характер или
лишаване от право да се заема държавна служ-
ба. Основание за дисциплинарно наказание по
чл. 239, ал. 1, т. 5 ЗМВР (отм.) е налице, ако обект
на нарушения са отношения, свързани с етични
правила и норми на поведение.
В искането се посочва, че има противоречи-
ва съдебна практика и при следните случаи:
кражби и присвоявания, непристойно поведе-
ние след употреба на алкохол, нерегламентира-
ни контакти с лица от криминалния контин-
гент, нарушаване на служебни задължения,
подаване на декларация с невярно съдържание
във връзка с установяване несъвместимост за
заемане на длъжност. Според едното станови-
ще това са случаи за дисциплинарно наказание
по чл. 239, ал. 1, т. 5 ЗМВР (отм.). Според дру-
гото становище в тези случаи няма нарушения
на морални норми. За да е основание за уволне-
ние, нарушението на закона трябва да е предви-
дено като дисциплинарно нарушение. Има про-
тиворечиви съдебни актове и по въпроса дали
чл. 239, ал. 1, т. 5 ЗМВР (отм.) съдържа една
или две хипотези за дисциплинарно наказание.
Общото събрание на съдиите от Върховния
административен съд, за да се произнесе, съоб-
рази следното:
I
Дисциплинарната отговорност на служите-
лите на МВР. Личният състав на МВР се състои
от държавни служители, които могат да бъдат
офицери, сержанти или граждански лица и лица,
работещи по трудово правоотношение. Възник-
ването, съдържанието и прекратяването на слу-
жебните правоотношения на офицери и сержан-
ти се урежда от ЗМВР, на държавни служите-
ли—граждански лица, се уреждат от този за-
кон, а съгласно чл. 192, ал. 3 ЗМВР (отм.) за
неуредените случаи се прилага Законът за дър-
жавния служител (ЗДС). Основанията за дис-
циплинарна отговорност обаче на всички дър-
жавни служители в МВР са регламентирани в
ЗМВР. Дисциплинарното нарушение е вид пра-
вонарушение на установени дисциплинарни
правила за определен вид лица, което поражда
дисциплинарна отговорност. За да е налице на-
рушение на служебната дисциплина, трябва
преди всичко обстоятелството, ангажиращо дис-
циплинарната отговорност, да е настъпило след
възникване на служебното правоотношение. По
смисъла на чл. 234 ЗМВР(отм.) нарушение на
служебната дисциплина представлява виновно-
то неизпълнение на разпоредбите на този за-
кон, издадените въз основа на него подзаконо-
ви нормативни актове, заповеди и разпорежда-
ния на ръководството на МВР и на началници
на служби, извършването на действия, с които
се нарушава установеният обществен ред.