Държавен вестник, бр. 90, 2014 г., стр. 75

БРОЙ  90	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  75  
4.10.2004 г. подобен анализ не е извършван, 
което е съществено нарушение на админи-
стративнопроизводствените правила.
Иска се отмяна на чл. 6, т. 2 от тарифата. 
Жалбоподателят иска да му бъдат присъде-
ни направените разноски и юрисконсултско 
възнаграждение.
Ответникът – Министерският съвет на 
Република България, чрез процесуалния си 
представител по делото оспорва жалбата и 
иска отхвърлянето є. Подробни съображе-
ния по оспорването са изложени в писмена 
защита, които се поддържат и в съдебно 
заседание. Изтъква се, че събираните такси 
от ДКЕВР имат и допълнителна функция да 
осигурят независимостта на регулаторния 
орган в съответствие с изискването на глава 
VII от Директива 2009/73/ЕО на Европейския 
парламент и на Съвета от 13 януари 2009 г. 
относно общите правила на вътрешния пазар 
за природен газ и за отмяна на Директива 
2003/55/ЕО. Посочената директива въвежда-
ла редица задължения за държавите членки, 
като например чл. 39, § 5 от Директивата, 
за да защити независимостта на регулатор-
ния орган, държавите членки по-специално 
гарантират, че а) регулаторният орган може 
да взема автономни решения, независимо от 
всеки политически орган и разполага с от-
делни годишни бюджетни кредити. Бюджетът 
на комисията се покрива изцяло от приходи 
от такси. В ЗДТ понятието „административни 
разходи“ не е нормативно дефинирано, но 
то трябва в съответствие със специалната 
разпоредба на чл. 26, ал. 1 ЗЕ да се тълкува, 
че включва всички разходи, необходими за 
осъществяване на функциите на държавния 
орган. Този извод се потвърждавал и от чл. 27, 
ал. 3 ЗЕ. Неоснователно според този ответник 
е твърдението, че конкурсната документация 
е типова и поради тази причина таксата е 
завишена. Съдържанието на документацията 
за различните конкурси е различно.
Ответникът – Държавната комисия за 
енергийно и водно регулиране, чрез проце-
суалния си представител оспорва жалбата и 
иска отхвърлянето є. Изложени са подробни 
съображения в писмено становище, което се 
поддържа и в съдебно заседание. Поддържа се, 
че ДКЕВР е спазила законовата процедура по 
определяне и въвеждане на таксите. Със запо-
вед на председателя на ДКЕВР е сформирана 
работна група, която е направила предвари-
телно проучване за възможните приходи при 
определяне на таксите, които комисията има 
право да събира по ЗЕ, в което са използвани 
материали на ЕК и доклад на „Пиърс Атууд“ 
относно предложения за структурата на так-
сите. Работната група е изготвила доклад, 
който е обсъден на заседание на комисията и 
е проведено обществено обсъждане на проекта 
на тарифата. Изтъква се, че подготвянето на 
конкурсната документация е сложна проце-
дура съгласно чл. 47 ЗЕ, подробно уредена в 
чл. 27 и сл. от Наредбата за лицензиране на 
дейностите в енергетиката. Твърди се, че об-
жалваната разпоредба определя заплащането 
на такса в значително по-нисък размер от 
действителните разходи, направени от ДКЕВР. 
Като неправилна се определя аналогията, 
която жалбоподателят прави между проце-
дурата по ЗОП и конкурсната процедура по 
ЗЕ, тъй като тези процедури са различни по 
своя предмет. Иска се отхвърляне на жалбата.
Върховната административна прокуратура 
чрез участващия по делото прокурор изразява 
становище за допустимост, но за неосновател-
ност на жалбата. Изтъква се, че обжалваната 
такса е определена въз основа на необходимите 
материално-технически и административни 
разходи по предоставяне на услугата, като в тях 
задължително се включва и интелектуалният 
труд по съставянето и изготвянето на доку-
ментацията, като интелектуалният продукт 
е скъпо платена дейност. Според прокурора 
изготвяната документация за всеки конкурс е с 
различно съдържание, като за целта в ДКЕВР 
работят постоянни екипи от експерти и слу-
жители, чийто труд и издръжка се заплащат 
от собствените приходи на комисията. Към 
проекта е налице приложена финансова обо-
сновка, одобрена от министъра на финансите. 
Не е налице и твърдяното противоречие на 
оспорената такса с чл. 2, ал. 1, т. 2 и ал. 2 ЗЕ. 
Чрез събирането на таксата освен че се постига 
баланс на целите, се гарантира и качествено 
и сигурно задоволяване потребностите на 
обществото от природен газ. С жалбата не се 
установявало стойност на услуга, по-ниска от 
определената в чл. 6, т. 2 от тарифата.
Върховният административен съд в на-
стоящия съдебен състав преценява жалбата 
като допустима. Съгласно чл. 187, ал. 1 АПК 
подзаконовите нормативни актове могат да 
се оспорват без ограничения във времето. 
Жалбоподателят има интерес от оспорва-
нето. Видно от удостоверението за закупена 
конкурсна документация вх. № Е-У-49 от 
4.10.2006 г., издадено от Държавната комисия 
за енергийно и водно регулиране (ДКЕВР), 
„Софиягаз“ – ЕАД, е получило от деловод-
ството на ДКЕВР конкурсна документация за 
участие в конкурса за определяне на титуляр 
на лицензията за дейността „разпределение на 
природен газ“ за територията на община Елин 
Пелин. Тоест, за жалбоподателя е налице пряк 
и непосредствен интерес от обжалването, а 
и потенциален такъв (с оглед дейността му), 
който е достатъчен съобразно разпоредбата 
на чл. 186, ал. 1 АПК.