Държавен вестник, бр. 98, 2005 г., стр. 24

С Т Р .  24
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  98
ята, централен орган едновременно с депозира-
не на съответния документ за ратификация, при-
емане или одобрение или за присъединяване
към конвенцията. Молбите за правна помощ,
както и всякакви други свързани с тях съобще-
ния следва да бъдат отправяни до централните
органи, определени от държавите—страни по
конвенцията. Това изискване не засяга правото
на държавите—страни по конвенцията, да изис-
кват молбите и съобщенията да бъдат изпра-
щани чрез дипломатически канали, а при спеш-
ни обстоятелства и при наличие на съгласие меж-
ду съответните държави—страни по конвенци-
ята—и чрез Международната организация на
криминалната полиция, ако това е възможно.
14. Молбите се отправят писмено или кога-
то е възможно, чрез всякакви други средства,
при които може да се получи писмен документ
на език, приемлив за замолената държава—стра-
на по конвенцията, и при условия, които да да-
дат възможност на тази държава да установи
автентичността на документа. Генералният се-
кретар на ООН трябва да бъде уведомен за ези-
ка или езиците, приемливи за всяка държава—
страна по конвенцията, едновременно с депо-
зиране на нейния инструмент за ратификация,
приемане, одобрение или за присъединяване
към тази конвенция. При неотложни обстоя-
телства по взаимно съгласие на съответните дър-
жави—страни по конвенцията, молбите могат
да се отправят и устно, като впоследствие се
изпраща писмено потвърждение.
15. В молбата за взаимна правна помощ след-
ва да се посочи:
а) органът, който отправя искането;
б) предметът и характерът на разследване-
то, наказателното преследване или съдебното
производство, за които се отнася искането, и
името и функциите на институцията, предпри-
ела съответно разследването, наказателното
преследване или съдебното производство;
в) кратко изложение на релевантните факти
освен по отношение на искания за връчване на
съдебни документи;
г) описание на исканото съдействие и кон-
кретната процедура, която молещата държава—
страна по конвенцията, би искала да се следва;
д) когато е възможно—самоличността, мес-
тонахождението и националността на съответ-
ните лица;
е) целта, поради която се иска представяне-
то на доказателства, информация или извърш-
ването на определени действия.
16. Замолената държава—страна по конвен-
цията, може да иска допълнителна информа-
ция, когато тя е необходима за изпълнението
на молбата в съответствие с нейното вътрешно
законодателство или когато информацията
може да подпомогне изпълнението є.
17. Всяка молба се изпълнява в съответст-
вие с вътрешното законодателство на замоле-
ната държава—страна по конвенцията, и докол-
кото това не му противоречи и когато е въз-
можно—в съответствие с процедурите, посоче-
ни в искането.
18. Когато е възможно и в съответствие с
основните принципи на вътрешното законода-
телство, когато дадено лице е на територията
на държава—страна по конвенцията, и трябва
да бъде изслушано като свидетел или експерт
от съдебните органи на друга държава—страна
по конвенцията, първата държава—страна по
конвенцията, може по искане на втората да раз-
реши изслушването да стане чрез видеоконфе-
рентна връзка в случай, че не е възможно или е
нежелателно въпросното лице да се явява лич-
но на територията на молещата държава—стра-
на по конвенцията. Държавите—страни по кон-
венцията, могат да се споразумеят изслушване-
то да се извърши от съдебен орган на молещата
държава—страна по конвенцията, в присъстви-
ето на съдебен орган на замолената държава—
страна по конвенцията.
19. Молещата държава—страна по конвен-
цията, не може да предава или използва инфор-
мацията или доказателствата, предоставени от
замолената държава—страна по конвенцията,
в разследване, наказателно преследване или съ-
дебно производство за цели, различни от посо-
чените в молбата, без предварителното съгла-
сие на замолената държава—страна по конвен-
цията. Тази алинея не може да представлява
пречка молещата държава—страна по конвен-
цията, да разкрие по време на производство ин-
формация или доказателства, които оневиня-
ват обвиняемия. В последния случай молещата
държава—страна по конвенцията, уведомява за-
молената държава—страна по конвенцията,
преди разкриването на информацията и се кон-
султира с нея, ако това бъде поискано. Когато
в изключителни случаи предварително уведо-
мяване не е възможно, молещата държава—
страна по конвенцията, информира замолената
държава—страна по конвенцията, за разкрива-
нето на информацията без отлагане.
20. Молещата държава—страна по конвен-
цията, може да поиска от замолената държа-
ва—страна по конвенцията, да запази повери-
телността на факта и съдържанието на молбата
освен в степента, необходима за изпълнението
є. Ако замолената държава—страна по конвен-
цията, не може да се съобрази с искането за
поверителност, тя трябва незабавно да инфор-
мира за това молещата държава—страна по
конвенцията.
21. Правна помощ може да бъде отказана,
когато:
а) молбата не отговаря на изискванията на
този член;
б) замолената държава—страна по конвен-
цията, смята, че изпълнението на поставено с
молбата искане би могло да доведе до накърня-
ване на нейния суверенитет, сигурност, общес-
твен ред или други съществени интереси;