Държавен вестник, бр. 37, 2012 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  37
	
б)	 улесняване достъпа на хора с уврежда­
ния до качествени помощни средства 
за придвижване, устройства, спома­
гателни технологии и до асистенти и 
посредници, включително чрез тяхното 
предоставяне на достъпна цена;
	
в)	 предоставяне на обучение по умения 
за придвижване на хора с увреждания 
и на специализиран персонал, работещ 
с такива;
	
г)	
насърчаване на лицата, произвеждащи 
средства за придвижване, устройства 
и спомагателни технологии, да вземат 
предвид всички аспекти на мобилността 
на хората с увреждания.
Член 21
Свобода на изразяване и на мнение, свобода 
на достъпа до информация
Държавите – страни по настоящата кон­
венция, предприемат подходящи мерки за 
даване възможност на хората с уврежда­
ния да упражняват правото си на свобода 
на мнението и изразяването, включително 
свободата да търсят, получават и споделят 
информация и идеи, наравно с всички ос­
танали и с всички останали, като използват 
предпочитани от тях форми на комуникация, 
посочени в член 2 от настоящата конвенция, 
включително чрез:
	
а)	 предоставяне на информация, пред­
назначена за широката общественост, 
на хора с увреждания в достъпен за 
тях формат и посредством технологии, 
подходящи за различни видове уврежда­
ния, своевременно и без допълнителни 
разходи;
	
б)	 възприемане и улесняване на използва­
нето на езика на знаците, Брайловата 
азбука, допълващи и алтернативни 
способи на комуникация, както и на 
всякакви други достъпни средства, 
методи и формати на комуникация, 
предпочитани от хората с увреждания 
при тяхното официално общуване;
	
в)	 приканване на частните лица, предос­
тавящи услуги на населението, вклю­
чително чрез интернет, да предоставят 
информация и услуги на хора с увреж­
дания в достъпен и лесен за ползване 
формат от хора с увреждания;
	
г)	
приканване на средствата за масова 
комуникация, включително доставчи­
ците на информация по интернет, да 
направят услугите си достъпни за хора 
с увреждания;
	
д)	 признаване и спомагане за използването 
на езици на знаците.
Член 22
Зачитане на личната неприкосновеност
1. Хората с увреждания независимо от 
тяхното местоживеене и условия на живот 
не могат да бъдат подлагани на каквато и да 
било произволна и неправомерна намеса в 
личния им живот, в техния дом, семейство, 
кореспонденция или други форми на комуни­
кация, както и на неправомерни атаки срещу 
честта и доброто им име. Хората с уврежда­
ния имат право на закрила от закона срещу 
подобна намеса или атаки.
2. Държавите – страни по настоящата 
конвенция, защитават неприкосновеността 
на личната, здравната и рехабилитационната 
информация на хората с увреждания наравно 
с всички останали.
Член 23
Уважение към дома и семейството
1. Държавите – страни по настоящата кон­
венция, предприемат ефективни и подходящи 
мерки за премахване на всякаква дискрими­
нация срещу хора с увреждания по въпроси, 
свързани с брака, семейството, родителските 
права и личните връзки и взаимоотноше­
ния, равноправно с всички останали, за да 
гарантират:
	
а)	 признаване на правото на всяко лице 
с увреждания, което е на възраст за 
сключване на брак, да сключи такъв 
и да създаде семейство на базата на 
свободното и пълно съгласие на двете 
заявили това намерение страни;
	
б)	 признаване правото на хората с увреж­
дания да вземат свободно и отговорно 
решение за броя и интервала между 
раждането на децата си и правото им 
на достъп до подходяща за възрастта 
им информация и обучение по възпро­
изводство и семейно планиране и пре­
доставяне на необходимите средства, с 
които да упражняват тези свои права;
	
в)	 запазване на детеродните способности 
на хората с увреждания, включително 
деца, наравно с всички останали.
2. Държавите – страни по настоящата 
конвенция, обезпечават правата и отговорно­
стите на хората с увреждания по отношение 
на настойничеството, попечителството, опе­
кунството и осиновяването на деца или други 
подобни институти, доколкото тези понятия 
съществуват в националното законодателство, 
като при всички случаи върховенство има 
интересът на детето. Държавите – страни по 
конвенцията, осигуряват подходящо съдействие 
на хората с увреждания при упражняване на 
техните отговорности по отглеждане на децата.