Държавен вестник, бр. 61, 2004 г., стр. 17

Б Р О Й  61
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  17
от граждани и юридически лица от други стра-
ни—членки на ЕС, няма да спрат ерозията на
единната българска държава.
Едва ли България ще получи помощ и от ЕС,
защото тогава “други” европейски принципи ще
бъдат в защита на големите собственици на
земеделски земи, респ. в защита на новопояви-
лите се етноси, за чиито права Европа е твърде
чувствителна.
Трябва да се спрат внушенията към обеднели-
те българи, колко богати ще станат, ако продават
своите земеделски земи, и се прояви мъжество
при отстояването на държавните интереси, като
се внуши на ЕС, че отпадането на забраната за
закупуване на земеделска земя от граждани и
юридически лица от ЕС поставя в опасност тери-
ториалната цялост на държавата. (Пример за
отстояване на своите интереси са държави като
Дания и Швеция, които все още не са въвели ев-
рото, и Норвегия, която отказва да влезе в ЕС.)
Нашата държава се намира в центъра на
Балканския полуостров и изведнъж тя би се
поставила в положение на кръгова отбрана.
Затова не трябва да се създава огнище на нап-
режение между нея и съседните є държави.
Не може прокламираният от ЕС принцип за
свободно движение на стоки, лица, услуги и
капитали да бъде по-висш принцип от принци-
па за националния суверенитет.
Отпадането на конституционната забрана за
придобиване право на собственост върху земя
от граждани и юридически лица от ЕС ще дове-
де най-напред и до две много тежки негативни
явления в живота на държавата—спекулата и
корупцията.
Големите (богатите) инвеститори от Цен-
трална и Западна Европа, които имат други ин-
тереси, ще искат промяна на предназначението
на обработваемата земеделска земя. Те ще тър-
сят земя в индустриалните зони на населените
места или край туристическите обекти. А кога-
то се предлагат много пари, предназначението
на земеделска земя лесно може да се промени.
Освен това купувачите на земеделска земя
(новопоявилите се чифликчии) като бъдещи
производители на земеделска продукция ще
бъдат перманентно в конфликт с нашата агро-
номическа мисъл и традициите в нашето земе-
делие. Изведнъж държавата сама ще се постави
в положение да бъде изхранвана от чужденци.
А какво бъдеще има тази държава, която
няма собствена земя и не може да изхрани соб-
ствения си народ.
Следвайки логиката на разсъжденията, счи-
там, че отмяната на чл. 22, ал. 1 от Конституци-
ята не е в интерес на българската държава, за-
щото се поставя в опасност нейната територи-
ална цялост, а тя, както се посочи и по-горе, е
елемент от формата на държавно устройство,
затова отмяната на тази разпоредба не трябва
да се допуска не само от Народното събрание,
но и от Великото Народно събрание.
Конституционен съдия: Живан Белчев
37437
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ
ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 149
ОТ 2 ЮЛИ 2004 Г.
за изпълнение на резолюции № 1521 от 22 де-
кември 2003 г. и № 1532 от 12 март 2004 г. на
Съвета за сигурност на ООН
МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ
П О С Т А Н О В И :
Чл. 1. (1) Забранява се:
1. продажбата или доставката на Република
Либерия от български граждани или от наша
територия, или използвайки плавателни съдо-
ве и въздухоплавателни средства под българс-
ки флаг на оръжие и свързани с него материали
от всякакъв вид, включително оръжия и бое-
припаси, военни транспортни средства и обо-
рудване, паравоенно оборудване и резервни
части за него, без значение дали са с произход
от българска територия или не;
2. предоставянето на Република Либерия от
български граждани или от наша територия на
техническа подготовка или помощ, свързани с
доставка, производство, поддръжка или упот-
реба на изброените в т. 1 средства.
(2) Забраните, наложени с ал. 1, се отнасят
до всички продажби или доставки на оръжия и
свързани с тях материали, предназначени за
всички получатели в Република Либерия, вклю-
чително неправителствени организации, и за
всички бивши и настоящи милиции и въоръ-
жени групи.
(3) Забраните, наложени с ал. 1, няма да се
прилагат за доставки на оръжие и свързани с
него материали и техническа подготовка и по-
мощ за Мисията на ООН в Либерия (UNMIL).
(4) Забраните, наложени с ал. 1, няма да се
прилагат за доставки на оръжие и свързани с
него материали и техническа подготовка и по-
мощ за използване в международната програ-
ма за подготовка и реформиране за въоръжени-
те и полицейските сили на Република Либерия
по начин, утвърден предварително от Комите-
та, създаден с § 21 на Резолюция № 1521 на Съ-
вета за сигурност на ООН от 2003 г., наричан
по-нататък “комитета”.
(5) Забраните, наложени с ал. 1, няма да се
прилагат за доставки на непричиняващо смърт
военно оборудване, предназначено единствено
за хуманитарни или защитни цели или свърза-
но с техническа помощ или с обучение, предва-
рително определени от комитета.
(6) Забраната, наложена с ал. 1, т. 1, няма да
се прилага за защитни облекла, включително
предпазни жилетки и военни каски, временно
внесени в Република Либерия от персонала на
ООН, представителите на медиите, хуманитар-
ните работници и работниците в областта на
развитието и свързания с тях персонал за тяхно
лично ползване.