Държавен вестник, бр. 6, 2010 г., стр. 29

БРОЙ  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  29  
срока на годност. Въпреки това, ако данни от 
предходни изследвания показват, че активната 
субстанция се очаква да остане стабилна за 
поне две години, могат да се ползват по-малко 
от три партиди.
14.5.5. Впоследствие най-малко една партида 
годишно от произведените активни субстанции 
(освен ако в конкретната година не е произ­
ведена нито една) трябва да бъде включена в 
програмата за мониторинг на стабилността и 
изследвана веднъж в годината, за да се потвърди 
стабилността. 
14.5.6. При активни субстанции с кратък 
срок на годност изследванията трябва да се 
извършват по-често. Например за биотехноло­
гични/биологични и други активни субстанции 
със срок на годност една година или по-малко 
трябва да се вземат проби за стабилност и из­
следват всеки месец през първите три месеца 
и на тримесечни интервали след това. Когато 
съществуват данни, потвърждаващи, че стабил­
ността на активната субстанция не е изложена 
на риск, могат да се редуцират интервалите 
на провеждане на специфичните тестове за 
стабилност (например на 9 месеца).
14.5.7. Там, където е удачно, условията за 
съхранение, свързани със стабилността, трябва 
да са в съответствие с указанията за стабил­
ност на ICH. 
14.6. Определяне на срока на годност и дата 
за повторно изследване.
14.6.1. Когато междинен продукт предстои да 
бъде прехвърлен извън контрола на системата 
за управление на материалите на производителя 
и е определен срокът на годност или датата за 
повторно изпитване, трябва да има представена 
налична информация за стабилността (например 
публикувани данни, резултати от изследвания).
14.6.2. Срокът на годност или датата за пов­
торно изследване на АФС трябва да се базира 
на оценката на данни, получени от изследва­
ния за стабилност. Обичайна практика е да се 
ползва дата за повторно изследване, а не дата 
на изтичане на срока на годност.
14.6.3. Предварителните срокове на годност 
или дати за повторно изследване на активни 
субстанции могат да се базират на партиди от 
експериментално производство, ако:
а) в производство на експерименталните 
партиди са използвани методи и процедури, 
които симулират крайния процес, който ще се 
използва в производство на партиди за търгов­
ско разпространение; и 
б) качеството на активната субстанция е 
представително за продукта, който ще се про­
извежда за търговско разпространение.
14.6.4. Трябва да се вземе представителна 
проба за повторно изследване.
14.7. Музейни мостри.
14.7.1. Опаковането и съхранението на 
музейни мостри е с цел възможно бъдещо 
изпитване на качеството на партидите активна 
субстанция, а не за целите на бъдещо изслед­
ване на стабилността. 
14.7.2. Подходящо идентифицирани музейни 
мостри от всяка партида активна субстанция 
трябва да бъдат съхранявани една година след 
датата на изтичане на срока на годност на 
партидата, определен от производителя, или 
три години след нейното разпространение. За 
активни субстанции с дата за повторно изслед­
ване подобни музейни мостри трябва да бъдат 
съхранявани три години след окончателната 
дистрибуция от производителя. 
14.7.3. Музейните мостри трябва да бъдат 
съхранявани в същата опаковка, в която се 
съхраняват активните субстанции, или в така­
ва, която е еквивалентна или по-защитена от 
търговската опаковка. Мострите трябва да са 
в количества, достатъчни за провеждане най-
малко на два пълни анализа, а когато няма 
фармакопейна монография – два пълни анализа 
по спецификация. 
15. Валидиране. 
15.1. Политика на валидиране. 
15.1.1. Необходимо е да се документира ця­
лостната политика на компанията по отношение 
на валидирането, целите и подхода към валиди­
рането, вкл. валидирането на производствените 
процеси, процедурите за почистване, методите 
за анализ, процедурите за контрол по време 
на производствения процес, компютризираните 
системи и персоналът, отговорен за разрабо­
тване, преглед, одобряване и документиране 
на всеки етап от валидирането. 
15.1.2. Критичните параметри/характеристи­
ки трябва да бъдат идентифицирани по време 
на етапа на разработване или на базата на ис­
торически данни. Трябва да бъдат определени 
и границите, необходими за възпроизводимите 
операции. Това трябва да включва:
а) определяне на активната субстанция от 
гледна точка на критичните продуктови качества 
(характеристики); 
б) идентифициране на параметрите на про­
изводствения процес, които могат да окажат 
влияние върху критичните качествени харак­
теристики на активната субстанция; 
в) определяне границите на всеки критичен 
параметър на производствения процес, който 
ще се използва при рутинно производство и 
контрол на процеса. 
15.1.3. Валидирането трябва да обхваща 
операциите, определени като критични за ка­
чеството и чистотата на активната субстанция. 
15.2. Валидационна документация. 
15.2.1. Трябва да се изготви и утвърди писмен 
протокол за валидиране, който да определя 
начина на валидиране на съответния процес. 
Протоколът трябва да бъде прегледан и одобрен 
от звеното, отговорно за качеството, и други 
определени звена. 
15.2.2. Валидационният протокол трябва да 
определя критичните производствени стъпки 
и критериите за приемане, както и вида вали­