Държавен вестник, бр. 91, 2002 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  91
5. анализ на разходите и ползите и други
икономически анализи и допускания, използ-
вани в рамките на мерките и дейностите, посо-
чени в т. 2;
6. емисии, зауствания и други вредни въздейс-
твия върху околната среда.
Чл. 20. (1) Достъпът до информация за окол-
ната среда може да бъде отказан в случаите,
когато се иска:
1. класифицирана информация, която пред-
ставлява държавна или служебна тайна;
2. информация, която представлява произ-
водствена или търговска тайна, определена със
закон;
3. информация, която представлява интелек-
туална собственост;
4. информация, която представлява лични
данни, ако физическото лице, с което е свърза-
на тази информация, не е съгласно с разкрива-
нето є, и съгласно изискванията, предвидени в
Закона за защита на личните данни;
5. информация, която би се отразила небла-
гоприятно на интересите на трето лице, което
е предоставило исканата информация, без да
има правно задължение да го направи и без да
може такова задължение да му бъде наложе-
но, и когато не е съгласно с предоставянето на
информацията;
6. информация, която ще се отрази небла-
гоприятно на компонентите на околната среда.
(2) Информацията за околната среда се пре-
доставя в срок до 14 дни от датата на уведомя-
ване на заявителя за решението на компетент-
ния орган за предоставяне на достъп до искана-
та информация.
(3) Лицата, които дават информация за
околната среда на компетентните органи, са
длъжни да обозначат информацията, за която
съществува някое от ограниченията за предос-
тавяне по ал. 1.
(4) При вземане на решение за отказ за пре-
доставяне на информация по ал. 1 компетент-
ният орган отчита обществения интерес от раз-
криването на тази информация.
(5) В случаите на ограничен достъп налич-
ната информация за околната среда се предос-
тавя в частта є, която е възможно да се отдели
от информацията по ал. 1.
(6) Ограничаването на правото на достъп до
информация не се отнася до емисиите на вредни
вещества в околната среда като стойност по по-
казателите, определени от нормативните актове.
Чл. 21. (1) Компетентни органи по тази гла-
ва са централните и териториалните органи на
изпълнителната власт, които събират и разпо-
лагат с информация за околната среда.
(2) Компетентни органи по смисъла на ал. 1
са и другите органи и организации, които се раз-
пореждат със средствата от консолидирания
държавен бюджет и събират и разполагат с ин-
формация за околната среда, с изключение на
органите на законодателната и съдебната власт.
Чл. 22. (1) Министерският съвет ежегодно
внася в Народното събрание доклад за състоя-
нието на околната среда, предложен от минис-
търа на околната среда и водите, който след
приемането му го публикува като годишник за
състоянието на околната среда.
(2) Докладът по ал. 1 се внася в Народното
събрание в тримесечен срок след предоставяне
на данните и информацията от Националния
статистически институт.
Чл. 23. (1) При аварийни или други замърся-
вания, когато са нарушени установените с норма-
тивен или индивидуален административен акт
норми на изпускане на замърсяващи вещества в
околната среда, лицата, извършили нарушение-
то, както и лицата, отговорни за спазване на нор-
мите, са длъжни незабавно да уведомят съответ-
ните областни управители, кметовете на съот-
ветните общини, РИОСВ, басейновите дирекции
и органите на Държавната агенция “Гражданска
защита”, а при промяна на радиационната обста-
новка—и Агенцията за ядрено регулиране.
(2) Компетентните органи по ал. 1 са длъж-
ни незабавно да уведомят Министерството на
здравеопазването и засегнатото население за
настъпилото наднормено замърсяване, като
предложат мерки за защита на човешкото здраве
и на имуществото.
Чл. 24. Всеки ръководител на администра-
тивна структура в системата на изпълнителна-
та власт ежегодно публикува данните за инфор-
мационните масиви и ресурси от обработена
информация за околната среда по чл. 18, т. 2.
Чл. 25. (1) Министърът на околната среда и
водите определя със заповед описанието на ин-
формационните масиви и ресурси по чл. 15, ал. 1,
т. 3 от Закона за достъп до обществена информа-
ция, когато те съдържат информация по чл. 19.
(2) Заповедта по ал. 1 се обнародва в “Дър-
жавен вестник”.
(3) Описанието на информационните маси-
ви по ал. 1 и чл. 24 се публикува в Интернет-
страницата на Министерството на околната
среда и водите.
Чл. 26. (1) За предоставяне на информация
за околната среда се прилага процедурата, пред-
видена в глава трета “Процедура за предоставя-
не на достъп до обществена информация” от
Закона за достъп до обществена информация.
 (2) В решението за предоставяне на инфор-
мация по чл. 34, ал. 1 от Закона за достъп до
обществена информация се посочва дали се
предоставя нарочно обработена информация
или друг вид информация.
Чл. 27. Отказите за предоставяне на инфор-
мация, необходима на лицата за подготовка на
защитата им в някое от производствата, пред-
видени в този закон или в друг закон, се обжал-
ват по реда, предвиден в Закона за администра-
тивното производство.
Чл. 28. Информацията по чл. 18, т. 1 и 2 се
заплаща при условията и по реда на чл. 20—22 от
Закона за достъп до обществена информация.
Чл. 29. За предоставяне на нарочно обрабо-
тена информация заплащането се договаря за
всеки конкретен случай.