Държавен вестник, бр. 62, 2011 г., стр. 13

БРОЙ  62	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
за домакинство на инициативи в рамките на 
тези програми и като резултат тези дейности 
се поемат от съседни наши държави, като 
Република Хърватска, Босна и Херцеговина, 
Сърбия, Румъния и други съседни страни.12
От фигура 13 е видно, че средствата, пре­
доставяни чрез Структурните инструменти за 
изследвания и технологично развитие, са не­
значителни, като се имат предвид европейските 
препоръки и практики. Те като цяло не са 
съобразени с важните национални приоритети, 
при положение че секторите „Енергетика“ и 
„Телекомуникации“, които също са обвързани с 
приложението на научно знание и експертиза, 
са общо 2 %.
Фигура 13
Приоритети при използване на кохезионния и структурните 
фондове на ЕС по обществено-икономически сектори
Околна среда и 
води
23%
Енергетика
1%
Телекомуникации
1%
Транспорт
24%
Туризъм
2%
Услуги
15%
Индустрия
8%
Изследвания и 
технологично 
развитие
2%
Обучение
11%
Образование
9%
Здравеопазване
4%
Източник: Национална стратегическа рефе­
рентна рамка 2007 – 2013
Не се използват и специфичните възмож­
ности, давани от кохезионните инструменти, 
предоставящи инструмент за иницииране на 
мащабни проекти, каквито са европейските 
групи по териториален интерес13.
Изводи:
· От първостепенно значение е поддържането 
на българските научни колективи при подго­
товката и участието в европейските програми и 
инициативи с цел ефективизиране участието ни.
· Важно е да има национална подкрепа за 
развитие на национални иновационни, пре­
дприемачески мрежи и мрежи от предприятия.
· Необходимо е активно използване на 
структурните фондове, за да подпомогне осе­
заемо осъществяването на националните цели 
за инвестиции в наука и активизиране на учас­
тието на бизнеса при провеждането на научни 
и технологични разработки.
· Участието ни в различните европейски 
и международни организации и разширяване 
обхвата на двустранните спогодби е важен 
елемент от обмена на знания и ползването на 
множество съвременни научни инфраструктури.
12 В програмата на Съвета за регионално съ­
трудничество са изброени над 30 текущи иници­
ативи, от които само 1 се координира от София.
13 Регламент № 1082/2006 на Европейския 
парламент за европейските групи по територи­
ален интерес.
VІІ. НАУЧНА ИНФРАСТРУКТУРА
Изграждането на модерна научноизследо­
вателска инфраструктура е основополагащо 
за постигането на значими научни резултати 
в приоритетни за страната ни направления. 
Научната инфраструктура обвързва трите 
ключови фактора, необходими за изгражда­
нето на динамичен икономически модел на 
устойчиво развитие и заетост – образование, 
научни изследвания и иновации, и осигурява 
стратегическото и ефективното развитие на 
науката и иновациите, повишаване на конку­
рентоспособността на научните продукти. 
В България на практика липсва ясно обо­
собена институционална рамка, която да уп­
равлява научната инфраструктура. Научният 
ресурс в частта материална инфраструктура се 
характеризира със:
 остаряла материална база и неефективно 
използване на съществуващата материална база;
 липса на съвременен подход при админи­
стративно-финансовото управление на налич­
ната инфраструктура в рамките на базовите 
организации;
 липса на специализиран персонал, обучен 
и квалифициран да обслужва оборудването и 
неговите потребители; тези дейности често се 
изпълняват по съвместителство от академичен 
персонал; невъзможността за назначаване на 
специализиран персонал често се корени в 
архаичните и централизираните методи на 
управление на базовите организации;
 липса на координация и допълняемост 
на налично съвременно оборудване в рамките 
на една институция и между отделните орга­
низации;
 липса на концентрация на апаратура, в 
някои случаи – силно персонализиран подход 
и дублиране на оборудването.
В периода 2005 – 2008 г. Министерството на 
образованието, младежта и науката провеж­
да политика за осъвременяване на научното 
оборудване. Рязкото увеличение на бюджета 
за наука през 2008 г. позволи да се разрабо­
тят и въведат нови конкурсни схеми  и да се 
финансира скъпоструващо и уникално научно 
оборудване.
Въпреки тази положителна тенденция на 
насочване на ресурси в развитие на съвремен­
на научно-иновативна база няма ефективен 
инструмент за изграждането на комплексни и 
интердисциплинарни съоръжения. За тази цел 
е необходимо да се гарантира използването 
на различни видове финансови инструмен­
ти – например Структурните фондове, заеми 
от европейските банкови институции и наци­
онална подкрепа.
На фигура 14 е представено финансирането 
по тематични области на закупеното научно обо­
рудване за периода 2005 – 2008 г. Видно е, че на 
практика няма финансиране за инфраструктура 
в областта на източниците на енергия. Нисък