Държавен вестник, бр. 66, 2024 г., стр. 77

БРОЙ  66	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  77   
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдиите Константин Пенчев, Борислав 
Белазелков и Десислава Атанасова
по конституционно дело № 1 от 2024 г.
Подписваме настоящото Решение № 13 от 
2024 г. по к.д. № 1/2024 г. с особено мнение 
относно промените в чл. 84, т. 16, чл. 126, 
ал. 2 и 3, чл. 129, чл. 130 (с изключение на 
ал. 4), чл. 130а, чл. 130б, чл. 130в, чл. 133 в 
глава шеста „Съдебна власт“, както са въве­
дени с § 4, 11, 14, 15, 16, 17, 18 и 20 ЗИД на 
Конституцията.
I. Относно промените в чл. 126, както са 
въведени с § 11 ЗИД на Конституцията
Основният въпрос, на който следва да 
отговори съдът, е дали Обикновено Народ­
но събрание може да направи оспорените 
промени или те са от компетентността на 
Велико Народно събрание. В Тълкувателно 
решение № 8/2005 г. по к.д. № 7/2005 г. Кон­
ституционният съд приема, че „промени в 
Конституцията в рамките на съдебната власт 
[…], които са насочени към преструктуриране, 
оптимизиране от съдържателна гледна точка 
и прецизиране на отделни функции на нейни 
органи, поставяне на акценти или уточнява­
не на техни правомощия или наименования, 
както и взаимодействието им с институции 
на другите власти, не представляват промени 
във формата на държавно управление и могат 
да бъдат извършени от Народно събрание…“.
Споделяме изводите на мнозинството, че 
разпоредбата на чл. 126, ал. 1 от Конститу­
цията не е противоконституционна, но не 
подкрепяме изложените доводи за противо­
конституционност на разпоредбите на чл. 126, 
ал. 2 и 3 от Конституцията. 
Промените в чл. 126, ал. 2 и 3 от Кон­
ституцията имат за цел децентрализация на 
прокуратурата, като ограничават властта на 
главния прокурор, която вече не се разпростира 
над цялата є структура, а само върху най-
вис­шето звено на прокуратурата – Върховната 
прокуратура, и отменят функцията му за общ 
надзор върху дейността на всички прокурори. 
Промените са насочени към преодоляване 
на прекомерната концентрация на власт във 
фигурата на главния прокурор, чиято позиция 
на върха на тази строго йерархична структура 
му позволява да упражнява монопол върху 
обвинителната власт, което го превръща в 
голяма степен безконтролен от другите влас­
ти. Не считаме, че принципите на правовата 
държава, разделението на властите и незави­
симостта на съдебната власт са накърнени по­
ради отпадането на правомощието на главния 
прокурор да осъществява надзор за законност 
върху дейността на всички прокурори. Напро­
тив – утвърждава ги чрез усъвършенстване на 
механизмите за осъществяване на основната 
функция на прокуратурата – да съблюдава 
спазването на законността, като предоставя 
дължимата независимост на разследващите 
органи и прокурорите, които са отговорни за 
реализирането є.
Промяната на чл. 126, ал. 2 от Консти­
туцията е ключова стъпка за привеждане 
на правомощията на главния прокурор в 
съответствие с многобройните препоръки на 
Европейската комисия за демокрация чрез 
право (Венецианска комисия) и на Комитета 
на министрите в контекста на изпълнението на 
групата дела на Европейския съд по правата 
на човека „С. 3. срещу България“ и „Колеви 
срещу България“.
Не споделяме доводите за противокон­
ституционност на чл. 126, ал. 3 от Консти­
туцията, тъй като считаме, че с промяната 
на разпоредбата не се отнема възможността 
главният прокурор да дава общи методически 
указания, касаещи разследващите органи и 
прокурорите. 
Промяната на чл. 126, ал. 3 от Конституция­
та по същество не отнема правомощието на 
главния прокурор, а регламентира механизма 
за изготвяне и утвърждаване на методическите 
правила. Продължаването на издаването на 
общите методически правила щеше да га­
рантира в същата степен последователност в 
работата на прокурорите, като по този начин 
се предотвратява създаването на противоре­
чива практика в досъдебното производство. 
От друга страна, въвеждането на съдебен кон­
трол върху утвърдените методически правила 
чрез предвидената възможност на обжалване 
пред Върховния административен съд по ред, 
определен в закон, допълнително щеше да 
ги стабилизира, което да гарантира тяхната 
законосъобразност и ефективно прилагане.
Децентрализацията на прокуратурата, която 
замества нейния субординиран, йерархичен 
модел, не създава опасност от налагане на 
„регионална“ законност от страна на мест­
ните є органи, тъй като се запазва правото 
на главния прокурор да издава методически 
указания до прокурорите, следователите и 
разследващите органи във връзка с право­
прилагането във фазата на досъдебното про­
изводство, чрез които се унифицира практи­
ката по това правоприлагане. В тази насока 
значение в бъдеще би имало разширяването 
с процесуалния закон на съдебния контрол 
върху актовете на прокуратурата в тази фаза 
на наказателния процес.
 В този смисъл са промените на прокурор­
ската дейност във функционално отношение 
в т. 5 на чл. 127 и изменението на т. 6 на 
чл. 127 от Конституцията, които мнозинството 
в състава на съда счита за непротивоконсти­
туционни.
В заключение считаме, че конституцион­
ният баланс не се променя, защото не се на­
кърнява основната конституционна функция