Държавен вестник, бр. 101, 2018 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  101
Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 
2013 г. относно пруденциалните изисквания 
за кредитните институции и инвестиционните 
посредници и за изменение на Регламент (ЕС) 
№ 648/2012 (ОВ, L 176/1 от 27 юни 2013 г.) 
и което срещу възнаграждение започва или 
извършва дейност по разпространение на 
застрахователни продукти на територията 
на Република България като допълнителна 
дейност, ако едновременно са налице след­
ните условия:
1. основната професионална дейност на 
физическото или юридическото лице не е 
разпространение на застрахователни продукти;
2. физическото или юридическото лице 
единствено разпространява определени за­
страхователни продукти в допълнение към 
стока или услуга;
3. застрахователните продукти, които 
разпространява, не покриват животозастра­
хователни рискове или рискове, свързани с 
отговорности, освен ако това покритие е до­
пълнително към стоката или услугата, които 
посредникът предлага като основна дейност 
по занятие.
(3) Посредник, предлагащ застрахователни 
продукти като допълнителна дейност, може 
да е:
1. физическо или юридическо лице с по­
стоянно пребиваване, съответно със седалище 
в Република България, което подлежи на 
регистрация по реда на този кодекс;
2. физическо или юридическо лице с 
постоянно пребиваване, съответно със седа­
лище в Република България по ал. 2, което 
извършва дейност без регистрация по реда 
на чл. 295, ал. 1;
3. посредник, предлагащ застрахователни 
продукти като допълнителна дейност, от дру­
га държава членка, който извършва дейност 
на територията на Република България при 
условията на правото на установяване или на 
свободата на предоставяне на услуги.
(4) Презастрахователен посредник е всяко 
физическо или юридическо лице, което не е 
застраховател или презастраховател или не­
гов служител и което срещу възнаграждение 
започва или извършва дейност по разпрос­
транение на презастрахователни продукти. 
Презастрахователният посредник може да е:
1. застрахователен брокер, регистриран при 
условията и по реда на този кодекс;
2. застрахователен или презастрахователен 
посредник от друга държава членка, който 
извършва дейност на територията на Репуб­
лика България при условията на правото на 
установяване или на свободата на предоста­
вяне на услуги.
(5) Застрахователните и презастраховател­
ните посредници могат да извършват и друга 
търговска дейност, доколкото в този кодекс 
или в друг закон не е предвидено друго.
(6) Когато застрахователен посредник или 
посредник, предлагащ застрахователни про­
дукти като допълнителна дейност, сключва 
застрахователен договор от името на застра­
ховател и получава от ползвателя на застра­
хователна услуга застрахователна премия или 
вноска, се смята, че премията или вноската е 
получена от застрахователя. Когато посредник 
по изречение първо получи от застраховател 
плащане по застрахователен договор, предназ­
начено за ползвател на застрахователни услуги, 
то не се смята за платено на ползвателя на 
застрахователни услуги до момента, в който 
той действително го получи.“
§ 27. Член 295 се изменя така:
„Изключения
Чл. 295. (1) Доколкото друго не е предви­
дено, част трета на този кодекс не се прилага 
за посредниците, предлагащи застрахователни 
продукти като допълнителна дейност, ако са 
изпълнени едновременно следните условия:
1. застраховката е допълнителна към стока 
или услуга, доставена от даден доставчик, 
когато тази застраховка покрива риск от по­
вреда, погиване или загуба на стоката, или 
от неизползване на услугата, предоставена от 
доставчика, или риск от повреда или загуба на 
багаж и други рискове, свързани с пътуване, 
резервирано посредством доставчика;
2. размерът на премията за застраховател­
ния продукт не превишава левовата равно­
стойност на 600 евро, изчислени на пропор­
ционална годишна основа, или в отклонение 
от това, ако застраховката е допълнителна 
към услуга, посочена в т. 1, и тази услуга се 
предоставя в продължение на три месеца или 
по-малко, размерът на премията, изплатена на 
човек, не превишава левовата равностойност 
на 200 евро.
(2) Когато извършва дейност по разпрос­
транение на застрахователни продукти чрез 
лице по ал. 1, застрахователят е длъжен да 
осигури, че това лице:
1. предоставя на ползвателя на застрахо­
вателни услуги информация за:
а) идентификационните данни на застра­
хователя и неговия адрес;
б) процедурите за подаване на жалби срещу 
застрахователя;
2. прилага целесъобразни и пропорционал­
ни механизми:
а) спазване изискванията на чл. 288, 288а 
и 333;
б) преди предлагането на застрахователен 
договор на ползвателя на застрахователни 
услуги взема предвид неговите изисквания 
и потребности;
3. достатъчно време преди сключването 
на застрахователния договор и доколкото е 
приложимо към дадената застраховка, с оглед 
на нейния клас, предоставя на ползвателя