Държавен вестник, бр. 86, 2010 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  86
ликвидация и не е обявено в несъстоятелност 
и няма изискуеми и неизплатени данъчни 
задължения и задължения за осигурителни 
вноски, събирани от Националната агенция 
за приходите.
(3) Данъчният представител представлява 
застрахователя по ал. 1 по всички негови данъч­
ни правоотношения, възникнали на основание 
на този закон.
(4) При прекратяване на лицето – данъчен 
представител, или при настъпване на други 
обстоятелства, които водят до невъзможност 
това лице да изпълнява задълженията си по 
този закон, застрахователят по ал. 1 може да 
определи нов данъчен представител. До опре­
делянето на нов данъчен представител данъчно 
задължено лице е застрахователят по ал. 1.
(5) Данъчният представител отговаря со­
лидарно и неограничено за задълженията по 
този закон на застрахователя по ал. 1, който 
представлява.
(6) Регистрацията на данъчния представител, 
а в случаите, когато не е определен данъчен 
представител – на застрахователя по ал. 1, се 
извършва по реда на чл. 82 от Данъчно-осигу­
рителния процесуален кодекс в компетентната 
териториална дирекция на Националната аген­
ция за приходите по чл. 8 от същия кодекс въз 
основа на данъчната декларация по чл. 14, ал. 2.
Г л а в а  п е т а
АДМИНИСТРАТИВНОНАКАЗАТЕЛНИ 
РАЗПОРЕДБИ
Чл. 20. (1) Данъчно задължено лице, което 
не подаде декларация по чл. 14, не я подаде 
в срок, не посочи или невярно посочи данни 
или обстоятелства, водещи до определяне на 
дължимия данък в по-малък размер, се наказва 
с глоба – за физическите лица, или с имущест­
вена санкция – за юридическите лица, в размер 
от 500 до 2000 лв.
(2) При повторно нарушение по ал. 1 разме­
рът на глобата или на имуществената санкция 
е от 1000 до 4000 лв.
Чл. 21. (1) Застраховател, който не посочи 
данъка в застрахователния договор съгласно 
изискванията на чл. 10, ал. 2, се наказва с иму­
ществена санкция в размер от 500 до 2000 лв.
(2) При повторно нарушение по ал. 1 раз­
мерът на имуществената санкция е от 1000 до 
4000 лв.
Чл. 22. (1) Актовете за установяване на 
нарушенията се съставят от органите на Наци­
оналната агенция за приходите, а наказателните 
постановления се издават от изпълнителния 
директор на Националната агенция за приходите 
или от оправомощено от него длъжностно лице.
(2) Установяването на нарушенията, издава­
нето, обжалването и изпълнението на наказа­
телните постановления се извършват по реда 
на Закона за административните нарушения и 
наказания. 
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. По смисъла на този закон:
1. „Застраховател“ е този по чл. 8, ал. 1 от 
Кодекса за застраховането.
2. „Застрахователна премия“ е договорена­
та сума в застрахователен договор, която се 
заплаща на застрахователя като цена срещу 
поетите от него рискове за срока на действие 
на застрахователния договор. Не се смятат за 
част от застрахователната премия платените на 
застрахователя лихви и неустойки, които имат 
обезщетителен характер.
3. „Договор за презастраховане“ е договор, 
по силата на който презастраховател по чл. 8, 
ал. 2 от Кодекса за застраховането или застра­
ховател, действащ при условията на чл. 9, ал. 2, 
изречение първо от Кодекса за застраховането, 
е поел всички или част от рисковете, покрити 
от застраховател или друг презастраховател, 
срещу отстъпване на застрахователна премия. 
4. „Договор за ретроцесия“ е договор, по 
силата на който са прехвърлени рискове, по­
ети по презастрахователен договор, към друг 
презастраховател или застраховател, който 
извършва активно презастраховане.
5. „Държавата членка, където е разположен 
рискът“ е тази по § 1, т. 22 от допълнителните 
разпоредби на Кодекса за застраховането.
6. „Бонуси и отстъпки“ за целите на чл. 7, 
ал. 6 и чл. 8, ал. 3 са възстановените бону­
си и отстъпки на застрахователя, които са 
предоставени от него на застрахования при 
сключване на застрахователния договор като 
намаление на застрахователната премия и които 
са получени или прихванати от застрахователя 
поради несбъдване на условията, при които са 
предоставени.
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ
РАЗПОРЕДБИ
§ 2. Член 10, ал. 2, чл. 21 и § 3, т. 1 и 2 
не се прилагат за застрахователни договори, 
сключени преди влизането в сила на закона.
§ 3. В Кодекса за застраховането (обн., ДВ, 
бр. 103 от 2005 г.; изм. и доп., бр. 105 от 2005 г., 
бр. 30, 33, 34, 54, 59, 80, 82 и 105 от 2006 г., 
бр. 48, 53, 97, 100 и 109 от 2007 г., бр. 67 и 69 
от 2008 г., бр. 24 и 41 от 2009 г. и бр. 19, 41 и 
43 от 2010 г.) се правят следните изменения:
1. В чл. 287, ал. 3, изречение четвърто ду­
мите „може да бъде посочена“ се заменят със 
„се посочва“.
2. В чл. 311и, ал. 4, изречение второ думите 
„може да бъде посочена“ се заменят със „се 
посочва“.
3. В § 1 от допълнителните разпоредби:
а) точка 15 се изменя така:
„15. „Установяване в държава членка“ е 
седалище, представителство или клон на юри­
дическо лице, включително всяко постоянно 
присъствие на юридическото лице на територи­
ята на държава членка, дори когато това при­