Държавен вестник, бр. 103, 2000 г., стр. 55

Б Р О Й  103
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  55
Г л а в а  о с е м н а д е с е т а
МАРКИРАНЕ НА ОБЕКТИТЕ
Чл. 293. (1) Всички неподвижни обекти,
подлежащи на маркировка, когато това е прак-
тически осъществимо, се оцветяват. В проти-
вен случай върху или над тях се поставят мар-
кери или флагове, с изключение на обектите,
които благодарение на своята форма, размер
или цвят са достатъчно забележими и не се
нуждаят от допълнителна маркировка.
(2) Всички подвижни обекти, подлежащи на
маркиране, се оцветяват или обозначават с
флагове.
Чл. 294. (1) Обектът се оцветява на карета,
ако той има практически непрекъснати повърх-
ности и тяхната проекция върху всяка верти-
кална равнина е 4,5 m или повече в двете изме-
рения, като:
1. каретата се състоят от правоъгълници със
страна от 1,5 m и до 3 m, като ъглите се оцветя-
ват в по-тъмен цвят;
2. използваните за оцветяване бои контрас-
тират една с друга, а също така и с фона, на
който ще се гледат;
3. използва се оранжев и бял или червен и
бял цвят, с изключение на случаите, когато тези
цветове се сливат с фона (вж. фиг. 35).
Фиг. 35. Основни схеми на маркировка
(2) Обектът се оцветява с редуващи се кон-
трастиращи ивици, ако има практически непре-
къснати повърхности, едната страна на които в
хоризонтално или вертикално измерение преви-
шава 1,5 m, а другата страна в хоризонтално или
вертикално измерение е по-малка от 4,5 m или
представлява скелетно съоръжение, височината
или широчината на което превишава 1,5 m, като:
1. ивиците се нанасят перпендикулярно към
най-големия размер с широчина приблизител-
но 1/7 от най-големия размер или 30 m, в зави-
симост от това кое е по-малко;
2. цветовете на ивиците осигуряват контраст-
ност с околния фон, използват се оранжев и бял
цвят, с изключение на случаите, когато тези
цветове се сливат с околния фон;
3. ивиците по краищата на обекта се нанасят
с по-тъмен цвят (виж фиг. 35 и 36).
(3) Обектът се оцветява в един добре забе-
лежим цвят, ако проекцията на произволна вер-
тикална равнина има широчина и височина,
по-малка от 1,5 m, като при това се използва
оранжев или червен цвят, освен ако тези цве-
тове се сливат с фона.
(4) Широчината на ивиците се определя съг-
ласно табл. 14. Техният брой се получава четно
число, което позволява да се оцветят най-гор-
ната и най-долната ивица в по-тъмен цвят.
Таблица 14
Широчина на маркировъчните ивици
Най-голям размер, m
повече от
не повече от
широчина на ивицата
1,5
210
1/7 от най-големия размер
210
270
1/9 от най-големия размер
270
330
1/11 от най-големия размер
330
390
1/13 от най-големия размер
390
450
1/15 от най-големия размер
450
510
1/17 от най-големия размер
510
570
1/19 от най-големия размер
570
630
1/21 от най-големия размер
Чл. 295. Когато подвижни обекти се подла-
гат на цветова маркировка, се използва един
забележим цвят—червен или жълто-зелен за
аварийните транспортни средства и жълт за
обслужващите транспортни средства.
Чл. 296. Маркерите, поставени върху препят-
ствията или близо до тях, се поставят така, че
да се виждат добре, да дават обща представа за
препятствието и да могат да бъдат опознати в
ясно време на разстояние най-малко 1000 m от
въздуха и 300 m от земята от всички посоки, от
които ВС може да се приближи към този обект.
Маркерите имат отличителна форма, различна
от други маркери, предназначени за предаване
на друга информация, за да не увеличават опас-
ността на обекта, който маркират.
Фиг. 36. Примери за маркировка и светлинно
ограждане на високи съоръжения
Чл. 297. (1) Маркер, поставен на висящ ко-
лектор, кабел и т.н., трябва да има сферична
форма с диаметър най-малко 60 сm.
(2) Разстоянието между два съседни марке-
ра или между маркера и опората съответства на
диаметъра на маркера и това разстояние не се
допуска да превишава 30 m, когато диаметърът
на маркера е 60 сm, постепенно увеличавайки
се заедно с диаметъра на маркера до 35 m—
когато диаметърът на маркера на 80 сm и по-