Държавен вестник, бр. 55, 2005 г., стр. 56

С Т Р .  56
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  55
1. покрития от каучукоподобни или полимер-
ни продукти в течна, прахообразна или дисперс-
на форма, като лакове, бои и други подобни;
2. епоксидни смоли;
3. лепила и ускорители на залепването;
4. печатарски мастила.”
§ 3. Член 7 се изменя така:
“Чл. 7. (1) Допустимата граница на обща
миграция на нискомолекулни вещества, пре-
минали от материалите и предметите в/върху
храната, е 10 милиграма на 1 квадратен деци-
метър от повърхността на материала или пред-
мета (10 mg/dm2).
(2) Допустимата граница на обща мигра-
ция по ал. 1 е 60 милиграма нискомолекулни
вещества, преминали в/върху 1 килограм храна
(60 mg/kg), когато:
1. предметът е контейнер или подобен на
контейнер и/или може да бъде напълнен и има
вместимост не по-малка от 500 милилитра (ml)
и не по-голяма от 10 литра (l);
2. предметът може да бъде напълнен, но е
практически невъзможно да се определи раз-
мерът на повърхността му, влизаща в контакт
с храните;
3. предметът е уплътнител, затварящо или
свързващо устройство, като капачка, тапа, вен-
тил, кранче и други подобни.”
§ 4. Създава се чл. 10а:
“Чл. 10а. (1) Не се допуска отделяне на пър-
вични ароматни амини, изразени като анилин,
от материалите и предметите, произведени чрез
влагане на ароматни изоцианати и оцветители,
получени чрез диазо куплиране.
(2) Установяването на анилин по ал. 1 се
извършва чрез метод с граница на чувствител-
ност 0,02 mg/kg храна или моделен разтвор,
включително и грешката на метода.
(3) Изискването по ал. 1 не се отнася за по-
сочените в тази наредба норми на миграция на
първични ароматни амини.”
§ 5. Създава се чл. 10б:
“Чл. 10б. Съответствието на материалите и
предметите с нормите от приложения № 1 и 2 се
установява въз основа на резултатите, получе-
ни от органолептични изследвания и анализи
за определяне на обща и специфична миграция.”
§ 6. Създава се чл. 10в:
“Чл. 10в. Органолептичните изследвания на
материалите и предметите се извършват съг-
ласно правилата, посочени в приложение № 5а.”
§ 7. Член 11 се изменя така:
“Чл. 11. (1) Количествата на отделящите се
от материалите и предметите нискомолекулни
остатъчни вещества в/върху храните се устано-
вяват чрез извършване на анализи за определя-
не на обща и специфична миграция. На анализ
за определяне на обща и специфична миграция
се подлагат материали и предмети, които не са
показали отклонения при направените органо-
лептични изследвания.
(2) Анализите по ал. 1 се извършват съглас-
но условията и правилата, посочени в приложе-
ния № 6 и 7.
(3) Общата миграция на нискомолекулни
неполимеризирали остатъчни вещества в хра-
ни или моделни разтвори се определя съгласно
методите, описани в БДС ЕN ISO 1186.
(4) Съдържанието в крайния продукт или
материал и специфичната миграция в храни или
моделни среди на нискомолекулни остатъчни
вещества, посочени в колони 5 на приложения
№ 1 и 2, се определят с аналитични методи с
подходящи параметри в съответствие с устано-
вените норми за миграция, до разработване на
валидирани методи.
(5) Специфичната миграция на акрилонит-
рил, моноетилен гликол, диетилен гликол и
винилиден хлорид в храни или моделни разтво-
ри се определя съгласно методите, описани в
БДС ЕN ISO13130.
(6) Съдържанието на 1,3-бутадиен, винили-
ден хлорид и изоцианид в крайния материал
или предмет се определя съгласно методите,
описани в БДС ЕN ISO 13130.
(7) Съответствието с нормите за специфич-
на миграция на добавките, посочени в прило-
жение № 2, част II, се установява чрез анализ за
миграция, при който се използва моделен раз-
твор D, или чрез заместващи маслени анализи,
посочени в приложение № 7, част II.
(8) Анализ за специфична миграция не се
извършва, когато може да се установи, че съот-
ветствието с нормите за обща миграция дава
основание да се счита, че границите за специ-
фични миграции няма да бъдат превишени.
(9) Анализ за специфична миграция не се
извършва, когато цялото количество вещества,
мигрирали в материала или предмета, показва,
че границите за специфични миграции няма да
бъдат превишени.
(10) Допуска се съответствието с нормите за
специфична миграция на веществата да се из-
върши чрез определяне на количеството на ве-
ществото в крайния продукт или материал, при
условие, че е установена зависимост между това
количество и величината на специфичната миг-
рация на веществото. Зависимостта се определя
чрез подходящ експеримент или чрез общо приз-
нати дифузионни модели, основани на научни
доказателства. При установяване на несъответ-
ствие на материала или предмета с нормите за
специфична миграция резултатът задължител-
но се потвърждава с провеждане на експеримен-
тални анализи на установената миграция.”
§ 8. Създава се чл. 12а:
“Чл. 12а. Резултатите от анализите за мигра-
ция се изразяват в същите единици, в каквито са
изразени нормите от приложения № 1 и 2.”
§ 9. Създава се чл. 23: