Държавен вестник, бр. 61, 2019 г., стр. 15

БРОЙ  61	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  15  
телно-квалификационна степен „магистър“ по 
специалност от професионално направление 
„Психология“.
Чл. 17. Длъжността „педагогически съвет-
ник“ в детска градина, училище или в център 
за подкрепа за личностно развитие включва 
следните функции:
1. консултиране и подпомагане на учени-
ците, учителите, родителите и училищното 
ръководство в осъществяване и поддържане 
на връзките между семейството, училището 
и обществото;
2. участие в разработването и прилагането 
на училищни политики в сферата на възпита-
нието, социализацията и закрилата на децата 
и учениците;
3. консултиране на деца и ученици, пе-
дагогически специалисти, родители и други 
заинтересовани страни за преодоляване на 
проблеми, свързани с образователния процес;
4. посредничество при решаване на кон-
фликти; 
5. подкрепа и консултиране на учениците 
по въпроси, свързани с образователния процес 
и с избора на занимания по интереси;
6. работа по превенция на зависимостите, 
симптоматиката на въздействие на различните 
видове психоактивни вещества върху учени-
ците, рисково сексуално поведение, прояви 
на различни форми на агресия и насилие, 
участие в разработването и изпълнението на 
програми за противодействие и на мерки за 
въздействие;
7. участие в екипа за подкрепа за личностно 
развитие в институцията, който извършва 
оценка на индивидуалните потребности на 
дете и ученик за предоставяне на допълни-
телна подкрепа, като при липсата на психолог 
в институцията подпомагат и координират 
дейността на екипа;
8. участие в дейности по мотивиране на 
деца и ученици за преодоляване на проблем-
ното им поведение и дейности по превенция 
на отпадането от училище;
9. подпомагане на личностното развитие 
и адаптирането на децата и учениците към 
образователната среда;
10. кариерно ориентиране и консултиране 
на учениците;
11. осъществяване на връзката между роди-
телите и институцията в работата по случаи;
12. участие в планирането и провеждането 
на форми на вътрешноинституционалната 
квалификация и споделяне на добри практики;
13. сътрудничество с компетентните органи 
за закрила на детето и участие в междуин-
ституционални екипни срещи;
14. провеждане или участие в изследова-
телска дейност в областта на предучилищното 
и училищното образование.
Чл. 18. Длъжността „педагогически съ-
ветник“ се заема от лица, придобили висше 
образование по:
1. специалност от професионално направ-
ление „Педагогика“ съгласно Класифика-
тора на областите на висше образование и 
професионалните направления с присъдена 
професионална квалификация „педагог“ или 
„социален педагог“;
2. специалност от професионално направ-
ление „Психология“ съгласно Класифика-
тора на областите на висше образование и 
професионалните направления с присъдена 
професионална квалификация „психолог“ с 
допълнителна професионална квалифика-
ция „учител по …“, „педагог“ или „социален 
педагог“;
3. специалност от друго професионално 
направление съгласно Класификатора на 
областите на висше образование и професио-
налните направления с присъдена професио-
нална квалификация „учител“ с допълнителна 
професионална квалификация „педагог“, 
„социален педагог“ или „психолог“.
Чл. 19. Длъжността „логопед“ в инсти-
туциите в системата на предучилищното и 
училищното образование включва следните 
функции:
1. провеждане на ефективна превенция, 
диагностика, терапия и консултация по от-
ношение на комуникативните нарушения на 
децата и учениците;
2. извършване на ранно оценяване на ця-
лостното развитие на детето за установяване 
на потребности от предоставяне на обща и 
допълнителна подкрепа за личностно развитие;
3. извършване на превенция на обучителни 
трудности чрез прилагане на програми за 
психомоторно, когнитивно и езиково развитие 
на децата, след запознаване на родителите със 
значението на превенцията и получаване на 
тяхното информирано съгласие;
4. оценяване на речевите и езиковите особе-
ности на децата и учениците с цел определяне 
естеството на комуникативните нарушения;
5. провеждане на логопедични тестове или 
изследвания чрез използване на стандартизи-
рани диагностични инструменти и оборудване;
6. интерпретиране на резултатите от про-
ведените стандартизирани тестове и изслед-
вания и определяне на подходящи форми на 
корекционна и терапевтична работа;
7. планиране, ръководство или участие 
в програми за консултиране, наблюдение и 
възстановяване на речта, както и в програми 
за превенция и корекция на комуникативни 
нарушения;
8. планиране и провеждане на адаптивни 
програми за деца и ученици с комуникативни 
нарушения при физически увреждания;
9. проследяване и подкрепа на напредъка 
в индивидуалното комуникативно развитие