Държавен вестник, бр. 14, 2008 г., стр. 24

С Т Р .  24
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  14
5. Гражданският процесуален кодекс да въ-
веде в пълен обем гаранции за участието на
детето в процеса, както и да определи процесу-
алното качество на социалния работник и со-
циалния доклад, предвидени в Закона за закри-
ла на детето.
6. Да се ратифицира Конвенцията на Съвета
на Европа за упражняване правата на децата.
7. Семейният кодекс да предвиди задълже-
ния за родителите да консултират детето по
всички въпроси, които го засягат.
8. Законът за народната просвета да предви-
ди задължителното участие на представители
на ученическите съвети в срещи, на които се
обсъждат ключови въпроси за живота на учи-
лището, учебните програми, извънкласните
дейности, въпроси за дисциплината, налагане-
то на санкции на отделни ученици, вътрешния
ред в училище.
9. Общинските администрации и съдили-
щата в сътрудничество с НПО да издават бро-
шури на достъпен за децата език, които да ги
информират за техните права, последиците от
решенията за тях и последиците от мнението
на детето.
10.  Детският съвет към Националния съвет
за закрила на детето (НСЗД) да дава мнение
при изработването на политиката за децата,
включително законопроекти и проекти на дру-
ги нормативни актове.
11.  Да се стимулират общините да създават
и включват в конкретни обсъждания детски
(младежки) съвети, парламенти и др. подобни.
Законът за закрила на детето да предвиди меха-
низъм, чрез който детските съвети към общи-
ните да сътрудничат с комисиите за закрила на
детето.
12.  Да се създадат механизми и процедури
за отчитане на мнението, участие и овластява-
не на децата в системата за закрила.
13.  Да се създаде капацитет, включително
ресурси, подкрепа и механизми, за улесняване
участието на децата в развитието и прилагане-
то на стратегията.
Ч А С Т  I I I
ПРИЛАГАНЕ И ОТЧИТАНЕ НА НАЦИО-
НАЛНАТА СТРАТЕГИЯ
АДМИНИСТРАТИВЕН КАПАЦИТЕТ И НА-
СЪРЧАВАНЕ УЧАСТИЕТО НА ГРАЖДАН-
СКОТО ОБЩЕСТВО
Интегрирането на всички политики, имащи
отношение към въпросите на детето, детството
и семейството, позволява по-добро отчитане на
всеобхватността на проблемите при планиране
на приоритетите, мерките, необходимите ресур-
си, разпределението на отговорностите и дру-
ги. Обединяването на средствата от различни
политически сфери за постигане на общите цели
води и до подобряване на мониторинга и оцен-
ката на провежданите политики, което е в ос-
новата на планирането и подобряването на
мерките в областта на правата на децата и по-
добряване на качеството им на живот.
Поставяйки акцентите в областта на соци-
алното включване, сред които и стратегичес-
кият подход към грижата за децата, Съвмест-
ният меморандум по социално включване на
Република България мобилизира ресурсите и
политическите инструменти на държавните
институции, социалните партньори и неправи-
телствените организации. Предизвикателст-
вата в меморандума ясно показват многостран-
ния характер на политиката по социална закри-
ла и социално включване и необходимостта от
мобилизиране на всички заинтересувани стра-
ни за нейното реализиране.
Политиките за детето могат да се разглеж-
дат в перспективите на няколко среза—нацио-
нално, регионално и местно ниво на прилагане
на политиките; вертикални и хоризонтални
връзки при осъществяването на политиките;
мейнстриминг относно правата на децата; ев-
ропейски измерения.
Основен принцип в работата на институ-
циите и ведомствата, чиято дейност е свърза-
на с грижи за деца, е взаимно сътрудничество,
както и сътрудничеството с юридически лица
с нестопанска цел, които имат предмет на дей-
ност закрилата на децата и повишаване на дет-
ското благосъстояние. Безспорна е ролята на
неправителствените организации при иници-
ирането и апробирането на алтернативни и
иновативни политики. В осъществяването на
цялостната реформа в областта на детската
закрила българските неправителствени орга-
низации, както и международните организа-
ции, ангажирани с проблемите на децата, де-
монстрираха гъвкавост, креативност и после-
дователна воля, готовност за подкрепа на
държавните и общинските власти и непрекъс-
нато повишаващ се капацитет. В последните
години в България се следва подход, който
позволява на всички заинтересувани страни,
включително неправителствените организа-
ции, да участват не само при консултирането
и контрола на изпълнението на политиките,
но и при самото им формиране. Всички нор-
мативни и стратегически документи в област-
та на закрилата на децата и повишаване на
детското благосъстояние са разработени, след-
вайки този подход. От значение е фактът, че
участието на неправителствените организа-
ции гарантира подобряване на контрола при
прилагането на различните секторни полити-
ки. Като пример може да се посочи областта
на предоставянето на социални услуги, къде-
то освен на контрол от страна на държавата
услугите са обект и на граждански контрол
чрез обществените съвети и съветите на пот-
ребителите на социални услуги, на техните нас-
тойници или попечители.