Държавен вестник, бр. 70, 2018 г., стр. 54

СТР.  54	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  70
КОМИСИЯ ЗА ПРОТИВОДЕЙСТВИЕ
НА КОРУПЦИЯТА И ЗА ОТНЕМАНЕ
НА НЕЗАКОННО ПРИДОБИТОТО 
ИМУЩЕСТВО
НАРЕДБА № 2 
от 15 август 2018 г.
за условията и реда за осъществяване на опе-
ративно-издирвателната дейност чрез гласни 
и негласни методи и средства от органите по 
чл. 16, ал. 2 от Закона за противодействие 
на корупцията и за отнемане на незаконно 
придобитото имущество (секретно)
Наредбата е приета от Комисията за про-
тиводействие на корупцията и за отнемане на 
незаконно придобитото имущество с решение 
от 15.08.2018 г. на основание чл. 102, ал. 2 
във връзка с чл. 13, ал. 1, т. 13 от Закона за 
противодействие на корупцията и за отнемане 
на незаконно придобитото имущество.
За председател: 
Антон Славчев
7853
ИНСТРУКЦИЯ № 1 
от 15 април 2018 г.
за реда за осъществяване на оперативно- 
издирвателна дейност чрез специфични спо-
соби и средства от органите по чл. 16, ал. 2 
от Закона за противодействие на корупцията 
и за отнемане на незаконно придобитото 
имущество (секретно)
Инструкцията е приета от Комисията за 
противодействие на корупцията и за отнемане 
на незаконно придобитото имущество с реше-
ние от 15.08.2018 г. на основание чл. 104, ал. 2 
във връзка с чл. 13, ал. 1, т. 13 от Закона за 
противодействие на корупцията и за отнемане 
на незаконно придобитото имущество.
За председател: 
Антон Славчев
7852
ВЪРХОВЕН  
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 3173 
от 13 март 2018 г.
по административно дело № 5722 от 2017 г.
Върховният административен съд на Репуб­
лика България – пето отделение, в съдебно 
заседание на четиринадесети февруари две 
хиляди и осемнадесета година в състав: пред-
седател: Донка Чакърова, членове: Илиана 
Славовска, Емил Димитров, при секретар 
Мадлен Дукова и с участието на прокурора 
Христо Ангелов изслуша докладваното от 
председателя Донка Чакърова по адм. дело 
№ 5722/2017 г.
Производството е по реда на чл. 185 и 
следващите от Административнопроцесуалния 
кодекс (АПК).
Образувано е по протест на прокурор от 
Върховната административна прокуратура про-
тив чл. 6, т. 1 от Тарифата за таксите, които се 
събират от Държавната комисия за енергийно 
и водно регулиране по Закона за енергетиката, 
приета с ПМС № 266 от 4.10.2004 г., обн., ДВ, 
бр. 89 от 12.10.2004 г.; изм. и доп., бр. 41 от 
22.05.2007 г., бр. 10 от 6.02.2009 г.; изм., бр. 90 
от 31.10.2014 г. (Тарифа/та).
В протеста се твърди, че оспорената 
разпоредба противоречи на чл. 2, ал. 2 от 
Закона за държавните такси (ЗДТ), защото 
от преписката по приемането на Тарифата 
не се установява какви и в какъв размер 
са необходимите материално-технически 
и административни разходи, поради което 
следва извод, че не е разходоориентирана и 
икономически обоснована, като на практика 
се финансира пряко дейност на публичен 
субект, което има идентични функции с 
данъчни задължения и пряко противоречи 
с правилата за определяне размера на дър-
жавните такси. Допълнително са изложени 
съображения и за обективната невъзмож-
ност за точно предвиждане на разходите за 
изготвяне на конкурсна документация за 
всеки един от бъдещите конкурси по чл. 46 
от Закона за енергетиката (ЗЕ), защото тя би 
била различна за всеки един отделен конкурс. 
Като второ основание за отмяна е наведено 
и противоречие с целта на закона, защото 
за основен критерий при приемането на Та-
рифата е изведено изискването за финансова 
независимост на Държавната комисия за 
енергийно и водно регулиране (ДКЕВР с ново 
наименование Комисия за енергийно и водно 
регулиране) и ненатоварване на държавния 
бюджет с издръжката є, което е в противо-
речие с целите на ЗЕ – минимални разходи и 
защита интересите на потребителите. Според 
Върховната административна прокуратура 
разходите за таксата по чл. 6, т. 1 от Тарифата 
са ценообразуващ елемент при осъществяване 
на лицензионната дейност. Те са в тежест на 
потребители за сметка на КЕВР, която полу-
чава такса от всеки закупил документацията 
за участие в конкурс, а след това получава 
и друга такса за първоначално издаване на 
лицензия само от избрания лицензиант. Иска 
се отмяна на оспорената разпоредба на чл. 6, 
т. 1 от Тарифата. С допълнителна молба се 
претендират и разноски.
Ответникът – Министерският съвет на 
Република България (МС), оспорва протеста 
по съображения в пледоария по същество на 
спора. Не претендира разноски. 
Заинтересованата страна – Комисията за 
енергийно и водно регулиране (КЕВР/Коми-
сията с предходно наименование Държавна