Държавен вестник, бр. 95, 2018 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  95
от Конституцията, защото с него е наложена 
юридическа санкция на Валери Жаблянов за 
това, че е упражнил конституционно признати 
и гарантирани му права като гражданин и 
народен представител.
Конституционният съд, след като обсъди 
доказателствата по делото, доводите и съ-
ображенията, изложени в искането, както 
и представеното писмено мнение, за да се 
произнесе, взе предвид следното:
С Решение от 19.04.2017 г. (ДВ, бр. 32 от 
21.04.2017 г.) народният представител Валери 
Мирчев Жаблянов е избран за заместник-
председател на 44-то Народно събрание. Из-
борът е извършен на основание разпоредбата 
на чл. 76, ал. 3 от Конституцията, според 
която на първото заседание на Народното 
събрание се избират председател и замест-
ник-председатели на събранието със срок на 
пълномощието еднакъв с този на мандата на 
Народното събрание. С Решение на Народното 
събрание от 21 февруари 2018 г. (ДВ, бр. 17 
от 23 февруари 2018 г.) на основание чл. 5, 
ал. 1, т. 2, предл. 2 ПОДНС Валери Мирчев 
Жаблянов като заместник-председател на 
Народното събрание е освободен предсроч-
но. В решението е посочена само правната 
квалификация на основанието за предсрочно 
прекратяване на мандата.
Конституционният съд счита искането за 
неоснователно.
Народното събрание като висш конститу-
ционно установен държавен орган и народно 
представителство (парламент на републиката) 
се ползва с автономия. Тя се гарантира чрез 
предоставеното на парламента от конституци-
онния законодател право да приема правилата 
на своята организация и дейност и да решава 
въпросите относно своето управление – чл. 73 
от Конституцията.
Конституционният съд е имал нееднократно 
възможност да подчертае, че ядрото на право-
вата държава е законността и че нарушаването 
на закона наред с нарушаването на Конститу-
цията също така може да бъде основание за 
противоконституционност на оспорения пред 
него акт на Народното събрание. В съответ-
ствие с утвърдена практика на Конституци-
онния съд Правилникът за организацията и 
дейността на Народното събрание се приема 
непосредствено въз основа на Конституцията, 
стои в йерархията на нормативните актове 
паралелно със закона (Решение № 7/2010 г. на 
Конституционния съд) и има задължителна 
сила за всички правни субекти.
Съгласно разпоредбата на чл. 76, ал. 3 
от Конституцията на първото заседание на 
новоизбраното Народно събрание се избират 
председател и заместник-председатели, което 
имплицитно съдържа възможност за парла-
мента да ги освободи предсрочно от заемания 
пост. Основният закон не урежда основанията 
за предсрочното им освобождаване. По силата 
на установена конституционна традиция у нас 
те се уреждат в ПОДНС, като по отношение 
на санкционните основания има константна 
практика на тяхното изрично посочване. Това 
се отнася и до приложеното санкционно ос-
нование за приемането на оспореното пред 
съда решение на Народното събрание. 
Изчерпателното изброяване на санкцион-
ните по характера си основания за предсрочно 
прекратяване на мандата на един държавен 
орган има съществена охранителна функция 
за стабилността на структурите на публичната 
власт и за ефективността на управлението, 
проявление на което е пълноценното осъ-
ществяване на мандата на държавните орга-
ни. Конституционният законодател използва 
термина „мандат“ единствено по отношение 
на държавните органи – в случая Народно 
събрание (например чл. 64, ал. 2), както и 
за народните представители (чл. 67, ал. 1), и 
в някои случаи се обозначава като срок, за 
който се избира парламентът (чл. 64, ал. 1), 
или срок на пълномощията на същия (чл. 64, 
ал. 3, чл. 160, ал. 3) и на народен представител 
(чл. 72, ал. 1). ПОДНС на свой ред използва 
термина „пълномощия“ на народен представи-
тел (чл. 138, ал. 7, чл. 140, ал. 2). Конституци-
онният съд намира за необходимо да отбележи 
обаче, че председателят и заместник-предсе-
дателите на НС не са държавни органи от 
категорията на обхванатите от установената 
конституционна система, а вътрешни органи 
на парламента – държавният орган е самото 
общонационално представително учрежде-
ние. Поради това съдът счита, че не могат 
да бъдат привеждани съображения, свързани 
с института „мандат“ на държавен орган в 
подкрепа на виждане за стабилност на този 
пост в Народното събрание. Не е случайно, 
че в ПОДНС вместо израза „предсрочно 
прекратяване на мандат“ се използва изразът 
„предсрочно освобождаване“ на председателя 
или заместник-председателите на НС.
 По конкретното дело е от значение, че 
оспореното решение е прието при спазване 
на изискването за кворум и мнозинство така, 
както са предписани в Основния закон и 
ПОДНС, както и е посочено правното осно-
вание измежду изрично изброените в чл. 5 
ПОДНС и фактите, които по преценка на 
представителството мотивират формиране на 
политическа воля за прилагането му. Разпо-
редбата на чл. 67, ал. 2 от Конституцията за-
дължава народните представители да действат 
въз основа на нея и законите, включително 
и ПОДНС в контекста на посоченото по-горе 
за неговото правно естество. Без съмнение 
този конституционен императив обвързва в 
най-висока степен председателя и заместник-
председателите на Народното събрание. Всяко