Държавен вестник, бр. 105, 2004 г., стр. 33

Б Р О Й  105
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  33
стопанска дейност или извършва в тази друга
държава независими лични услуги чрез опреде-
лена база, разположена там, и вземането за дълг,
във връзка с което се плащат лихвите, е дейст-
вително свързано с такова място на стопанска
дейност или определена база. В такъв случай се
прилагат съответно разпоредбите на чл. 7 или
14 съобразно случая.
6. Лихвите се считат за възникнали в едната
договаряща държава, когато платец е тази дър-
жава, орган на местна власт или местно лице
на тази държава. Когато обаче платецът на лих-
вите, независимо дали е местно лице на едната
договаряща държава или не, притежава в една
от договарящите държави място на стопанска
дейност или определена база, във връзка с ко-
ито е възникнал дългът, който поражда пла-
щането на лихвите и тези лихви са свързани с
такова място на стопанска дейност или опре-
делена база, ще се счита, че тези лихви произ-
хождат от договарящата държава, в която се
намира мястото на стопанска дейност или оп-
ределената база.
7. Когато поради особените взаимоотно-
шения между платеца и притежателя на лих-
вите или между тях двамата и някое друго лице
сумата на лихвите, като се има предвид за-
дължението, за което се изплащат, надвиша-
ва сумата, която би била договорена между
платеца и притежателя при липсата на тези
взаимоотношения, разпоредбите на този член
се прилагат само по отношение на последна-
та сума. В такъв случай надвишаващата сума
се облага съобразно законодателството на
всяка от договарящите държави, като съот-
ветно се имат предвид останалите разпоред-
би на тази спогодба.
8. Независимо от разпоредбите на чл. 7 на
тази спогодба лихвите, възникващи в едната
договаряща държава, платени на и притежава-
ни от местно лице на другата договаряща дър-
жава, се освобождават от облагане с данък в
първата посочена държава, ако тези лихви са
били платени във връзка със заем, който е от-
пуснат, гарантиран или застрахован, или всяко
друго вземане за дълг или кредит, гарантиран
или застрахован от оправомощен орган от име-
то на тази друга държава.
Член 12
Авторски и лицензионни възнаграждения
1. Авторските и лицензионните възнаграж-
дения, произхождащи от едната договаряща
държава и притежавани от местно лице на дру-
гата договаряща държава, могат да се облагат
с данък в тази друга държава.
2. Такива авторски и лицензионни възнаг-
раждения обаче могат да се облагат с данък и в
договарящата държава, от която произхождат
и съобразно законодателството на тази държа-
ва, но ако притежателят на авторските и лицен-
зионните възнаграждения е местно лице на дру-
гата договаряща държава, така наложеният
данък няма да надвишава 10 на сто от брутния
размер на дохода от авторските и лицензионни-
те възнаграждения.
3. Терминът “авторски и лицензионни въз-
награждения”, използван в този член, означава
плащания от всякакъв вид, получени за използ-
ването или за правото на използване на всяко
авторско право за литературно, художествено
или научно произведение, включително филми
или записи за възпроизвеждане на образ или
звук, на всеки патент, търговска марка, чертеж
или модел, план, секретна формула или процес,
или за използването на или правото на използ-
ване на промишлено, търговско или научно
оборудване или информация (ноу-хау) относно
промишлен, търговски или научен опит.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 на този член не
се прилагат, ако притежателят на авторските
и лицензионните възнаграждения като мест-
но лице на едната договаряща държава извър-
шва стопанска дейност в другата договаряща
държава, от която произхождат авторските и
лицензионните възнаграждения, чрез място
на стопанска дейност, разположено там, или
извършва в тази друга държава независими
лични услуги чрез определена база, разполо-
жена там, и правото или собствеността, във
връзка с които се изплащат авторските и ли-
цензионните възнаграждения, е действител-
но свързано с такова място на стопанска дей-
ност или определена база. В такъв случай се
прилагат съответно разпоредбите на чл. 7 или
14 съобразно случая.
5. Авторските и лицензионните възнаграж-
дения ще се считат за възникнали в едната до-
говаряща държава, когато платецът е местно
лице на тази държава. Когато обаче платецът
на авторските и лицензионните възнагражде-
ния, независимо дали е местно лице на една от
договарящите държави или не, притежава в една
от договарящите държави място на стопанска
дейност или определена база, във връзка с ко-
ито възниква задължението за изплащане на
авторските и лицензионните възнаграждения,
и тези авторски и лицензионни възнагражде-
ния се изплащат от такова място на стопанска
дейност или определена база, то тогава ще се
счита, че тези авторски или лицензионни въз-
награждения възникват в договарящата държа-
ва, в която се намира мястото на стопанска дей-
ност или определената база.
6. Когато поради особените взаимоотно-
шения между платеца и притежателя или
между тях двамата и някое трето лице сумата
на авторските и лицензионните възнагражде-
ния, като се има предвид използването, пра-
вото или информацията, за които те се пла-
щат, надвишава сумата, която би била дого-
ворена между платеца и притежателя при лип-
сата на такива взаимоотношения, разпоред-
бите на този член ще се прилагат само по