Държавен вестник, бр. 94, 2013 г., стр. 2

СТР.  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  94
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 9 
от 22 октомври 2013 г.
по конституционно дело № 18 от 2013 г.
Конституционният съд в състав: предсе-
дател: Димитър Токушев, членове: Благовест 
Пунев, Пламен Киров, Красен Стойчев, Цанка 
Цанкова, Стефка Стоева, Румен Ненков, Кети 
Маркова, Георги Ангелов, Борис Велчев, Ана-
стас Анастасов, Гроздан Илиев, при участието 
на секретар-протоколиста Гергана Иванова 
разгледа в закрито заседание на 22 октомври 
2013 г. конституционно дело № 18 от 2013 г., 
докладвано от съдията Кети Маркова.
Производството е на основание чл. 72, 
ал. 1, т. 3, предл. 2 и ал. 2 във връзка с чл. 68, 
ал. 1, предл. 1 от Конституцията на Република 
България.
Делото е образувано на 28.06.2013 г. по 
искане на група от 48 народни представители 
от 42-рото Народно събрание, които са сези-
рали Конституционния съд за установяване 
на несъвместимост с положението на народен 
представител на Иван Валентинов Иванов, 
избран от 30-и многомандатен изборен ра-
йон – Шумен, поради изпълнението на друга 
държавна служба – заместник-министър на 
вътрешните работи, и предсрочно прекратя-
ване на неговите пълномощия. Отправено 
е искане с решението си Конституционният 
съд да разпореди на Централната избирателна 
комисия да определи следващия кандидат от 
съответната депутатска листа.
В искането се поддържа, че след като 
Централната избирателна комисия е обявила 
Иван Валентинов Иванов за избран за народен 
представител от 30-и многомандатен изборен 
район – Шумен, и същият е положил клетва в 
това си качество, на 19.06.2013 г. на интернет 
страницата на Министерския съвет било пуб-
ликувано съобщение за назначаването му като 
заместник-министър на вътрешните работи. 
На същата дата, след публикации в медиите, 
съдържащи информация, че в миналото Ива-
нов е работил като управител на клона на 
групировката „СИК“ в гр. Шумен, той е бил 
освободен от длъжността заместник-министър 
на вътрешните работи. Твърди се, че въпре-
ки ангажимента си в изпълнителната власт 
Иван Иванов е продължавал пълноценно да 
участва в работата на Народното събрание, 
без да подаде оставка с искане за прекра-
тяване на пълномощията си. Позовавайки 
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
се на тези изложени в искането фактически 
обстоятелства, вносителите считат, че от мо-
мента на назначаването на Иван Иванов за 
заместник-министър на вътрешните работи е 
възникнала несъвместимост с положението 
му на народен представител по смисъла на 
чл. 68, ал. 1 от Конституцията, която налага 
Конституционният съд да упражни право-
мощията си по чл. 72, ал. 1, т. 3, предл. 2 
и ал. 2 от Основния закон, като установи 
претендираната несъвместимост и прекрати 
неговите пълномощия.
С определение от 4.07.2013 г. Конституцион-
ният съд е допуснал искането за разглеждане 
по същество и е конституирал като заинтере-
сувани страни по делото: Иван Валентинов 
Иванов, Народното събрание, президента на 
Република България, Министерския съвет, 
министъра на вътрешните работи, Централ-
ната избирателна комисия, Върховния адми-
нистративен съд, Асоциация „Прозрачност 
без граници“, Българския хелзинкски комитет 
и Центъра за изследване на демокрацията.
По делото са постъпили писмени становища 
от Иван Валентинов Иванов, президента на 
Република България, министъра на вътреш-
ните работи, Българския хелзинкски комитет 
и Центъра за изследване на демокрацията.
Заинтересуваният народен представител 
Иван Валентинов Иванов е депозирал пис-
мено становище, в което е аргументирал 
позицията си за неоснователност на искането 
на групата народни представители с няколко 
групи съображения: че изобщо не е знаел за 
назначаването си за заместник-министър на 
вътрешните работи и не е давал съгласието 
си за това; не е встъпвал в длъжността за-
местник-министър; не е полагал изискуемата 
по Закона за МВР клетва; министърът не му 
е делегирал никакви свои правомощия; не е 
подавал оставка пред Народното събрание по 
чл. 72, ал. 1, т. 1 от Конституцията, тъй като 
не е искал прекратяването на пълномощията 
си на народен представител. 
Президентът е развил съображенията си 
за правната същност на понятието „дър-
жавна служба“ според Основния закон, из-
пълняването на която от действащ народен 
представител съставлява основание за пре-
кратяване на неговите пълномощия. Изразил 
е и алтернативно становище, мотивирано с 
недостатъчните данни по делото за наличието 
на всички елементи на сложния фактически 
състав относно възникването на конкретното 
правоотношение в сферата на изпълнителната 
власт с народния представител Иван Иванов