Държавен вестник, бр. 93, 2011 г., стр. 41

БРОЙ  93	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  41  
ност на лице следва да се пристъпи, когато 
това е абсолютно необходимо, а членовете на 
съвета не могат да ползват класифицирана 
информация, придобита чрез използване на 
специални разузнавателни средства, защото 
те не са свързани с работата на ВСС, а са 
относими към нуждите на наказателното 
правораздаване и националната сигурност. 
Проблемът с оспорения чл. 26а ЗСВ не 
е, както се твърди в искането, в липсата на 
съдебен контрол върху отказите за издаване 
на разрешение за достъп до класифицирана 
информация, защото както е приел Конститу­
ционният съд в Решение № 3 от 25.09.2002 г. 
по к. д. № 11 от 2002 г. „отказването, пре­
кратяването или отнемането на достъп до 
класифицирана информация се прави въз 
основа на конституционно защитени крите­
рии – интересите на националната сигурност“. 
Конституционният съд установява про­
тивоконституционност на чл. 26а ЗСВ, за­
щото в противоречие с чл. 130, ал. 2 и 8 от 
Конституцията той на практика въвежда 
ново условие за избор и за прекратяване на 
мандата на член на ВСС, каквото Основният 
закон не съдържа. След като задължението 
за предприемане на действия за получаване 
на разрешение за достъп до класифицирана 
информация е регламентирано в Закона за 
съдебната власт в раздела, свързан със статуса 
на членовете на ВСС, то наличието на разре­
шение придобива качеството на изискване за 
заемане на длъжността. Оттам и отказът на 
изборен член на съвета да поиска разрешение 
за достъп до класифицирана информация, 
както и отказът да му се издаде разрешение 
или отнемане на разрешението, може да се 
тълкува като основание за несъвместимост 
със заеманата длъжност и като основание 
за предсрочно прекратяване на мандата. Ос­
порената разпоредба визира всички членове 
на ВСС, а не само изборните, поради което 
тя включва и тримата му членове по право. 
Последните от своя страна са съдии и про­
курор, поради което съгласно чл. 39, ал. 1, 
т. 7 и ал. 3, т. 3 ЗЗКИ имат по силата на 
закона и служебното си положение право на 
достъп до класифицирана информация само 
за конкретното дело, а не въобще достъп. 
Те също трябва на основание чл. 26а ЗСВ 
да предприемат действия за предоставяне 
на достъп до класифицирана информация и 
ако такъв им бъде отказан, няма да могат да 
участват в определени заседания на съвета, на 
който са несменяеми членове по право през 
цялото време на седемгодишния им мандат. 
Възможна е и хипотеза, в която изборен член 
на ВСС да не получи разрешение и това да 
доведе до ограничаване на правомощията 
му за определен период от мандата му и до 
трайна фактическа невъзможност да изпъл­
нява задълженията си, което е основание за 
прекратяване на мандата на основание чл. 130, 
ал. 8, т. 3 от Конституцията.
Съгласно чл. 117, ал. 2 от Конституцията 
съдебната власт е независима. При този ос­
новен неин белег в правовата държава неза­
висимостта є не може да се накърнява чрез 
поставяне на членовете на кадровия орган на 
съдебната власт в зависимост чрез проучване 
за надеждност. Принципът е съдебната власт 
да е независима от останалите две власти, 
а когато има външен контрол, той да е по 
изключение и да е в изрично предвидените 
от Конституцията случаи. Прилагането на 
процедура за проучване за надеждност по 
отношение членовете на ВСС, който е една 
от гаранциите за независимост на съдебната 
власт, не може да се квалифицира като акт 
на сътрудничество и взаимодействие между 
властите, а като акт на контрол върху органа, 
който е предназначен да предотвратява злоупо­
треби, в т.ч. политически, при назначаването 
на съдии, прокурори и следователи. Упражня­
ването на индивидуалния мандат от членовете 
на съвета не може да бъде ограничавано по 
какъвто и да е начин и техният статус не 
може да бъде засяган извън ограниченията, 
които въвежда Основният закон. 
Предвид горното Конституционният съд 
намира, че с оспорената разпоредба на чл. 26а 
ЗСВ е нарушен залегналият в чл. 117, ал. 2 
от Конституцията принцип за независимост 
на съдебната власт, както и принципите на 
правовата държава (чл. 4, ал. 1 от Конститу­
цията) и на разделение на властите (чл. 8 от 
Конституцията), както и косвено чл. 130 от 
Основния закон, който съдържа условията 
за избор и освобождаване на членовете на 
ВСС, поради което следва да бъде обявена 
за противоконституционна.
ІІ.2. Относно отстраняването от заседа­
ние на член на Висшия съдебен съвет – чл. 35, 
ал. 3 ЗСВ
С изменението на чл. 35, ал. 1 ЗСВ към 
основанията, при наличието на които член 
на ВСС няма право да участва в гласуването 
на решение, са добавени и „други обстоятел­
ства, които пораждат съмнение в неговата 
безпристрастност“. При наличие на пречките 
за участие в обсъждането и приемането на 
решение членът на Висшия съдебен съвет е 
длъжен да се отстрани сам, като обяви об­
стоятелствата, наложили това (чл. 35, ал. 2 
ЗСВ). Съгласно оспорения чл. 35, ал. 3 ЗСВ 
„когато има данни за наличието на обсто­
ятелствата по ал. 1 и членът на ВСС не се 
отстрани сам, Комисията по установяване и 
предотвратяване на конфликт на интереси