Държавен вестник, бр. 47, 2016 г., стр. 5

БРОЙ  47	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 6
от 14 юни 2016 г.
по конституционно дело № 1 от 2016 г.
Конституционният съд в състав: Борис 
Велчев – председател, членове: Цанка Цан­
кова, Румен Ненков, Кети Маркова, Георги 
Ангелов, Анастас Анастасов, Гроздан Илиев, 
Мариана Карагьозова-Финкова, Константин 
Пенчев, Филип Димитров, Таня Райковска, при 
участието на секретар-протоколиста Росица 
Симова разгледа в закрито заседание на 14 юни 
2016 г. конституционно дело № 1 от 2016 г., 
докладвано от съдията Константин Пенчев.
С определение № 4 от 10.01.2016 г. по т. д. 
№ 3343 по описа за 2015 г. тричленен състав на 
Върховния касационен съд, Търговска колегия, 
Първо отделение, е спрял производството по 
делото и е внесъл искане до Конституционния 
съд за обявяване за противоконституционни и 
несъответстващи на Европейската конвенция 
за защита на правата на човека и основните 
свободи (ЕКЗПЧОС) на чл. 11, ал. 3 и чл. 16, 
ал. 1, изр. 3 от Закона за банковата несъстоя­
телност (ЗБН) (обн., ДВ, бр. 92 от 2002 г.; посл. 
изм., бр. 33 от 2016 г.). Твърди се в искането, 
че разпоредбите на чл. 11, ал. 3 и чл. 16, ал. 1, 
изр. 3 ЗБН противоречат на разпоредбите на 
чл. 122, ал. 1 във връзка с чл. 117, ал. 1, чл. 121, 
ал. 1, чл. 56 и чл. 4, ал. 1 от Конституцията 
на Република България и са в несъответствие 
с разпоредбата на чл. 6 ЕКЗПЧОС.
С определение от 4.02.2016 г. Конститу­
ционният съд е допуснал за разглеждане по 
същество искането за установяване на проти­
воконституционност на чл. 11, ал. 3 и чл. 16, 
ал. 1, изр. 3 ЗБН и е отклонил искането за 
установяване на несъответствие на горните 
разпоредби с чл. 6 ЕКЗПЧОС.
В искането се твърди, че чл. 11, ал. 3 ЗБН, 
който постановява, че банката, за която се 
иска откриване на производство по несъсто­
ятелност, се представлява от квестори или 
временни синдици – лица, които се намират в 
определена зависимост от Българската народна 
банка (БНБ) или Фонда за гарантиране на 
влоговете в банките (Фонда), нарушава право­
то є на защита. Искането за установяване на 
противоконституционността на чл. 16, ал. 1, 
изр. 3 ЗБН е за нарушение на чл. 121, ал. 1 
и чл. 122, ал. 1 от Конституцията. Изчерпа­
телното изброяване в оспорваната разпоредба 
на страните в процеса, които имат право 
на жалба, лишава акционерите на банката, 
притежаващи над 5 на сто от капитала є, от 
правото да обжалват решението по чл. 13 ЗБН 
и нарушава равенството в процеса.
Министерският съвет, Българската народна 
банка и Фондът за гарантиране на влоговете в 
банките са на становище, че искането следва да 
се отхвърли. Сочи се, че целта на производство­
то по несъстоятелност на банките преследва 
цели, различни от тези на несъстоятелността 
по Търговския закон (ТЗ), а именно осигуря­
ване в най-кратък срок удовлетворяване на 
вложителите и другите кредитори на банката 
(чл. 2 ЗБН) при съобразяване с обществения 
интерес, свързан със стабилността и довери­
ето в банковата система. Твърди се още, че 
акционерите, притежаващи над 5 на сто от 
капитала на банката, както и нейните упра­
вителни органи имат възможност да защитят 
интересите си в производството по чл. 151, 
ал. 3 от Закона за кредитните институции 
(ЗКИ) пред Върховния административен съд 
(ВАС), обжалвайки решението на БНБ за 
отнемане на лиценза на банката.
Висшият адвокатски съвет застъпва ста­
новището, че искането на тричленния състав 
на ВКС е основателно, като се споделят из­
ложените в него аргументи. В становището 
се изразява съмнение относно смисъла на 
обявяване противоконституционността на 
чл. 11, ал. 3 ЗБН относно представляването 
на банката в процеса по несъстоятелност, тъй 
като други неоспорени разпоредби в ЗБН и 
ЗКИ постановяват, че банка под особен надзор 
и до постановяване на решението по чл. 13 
ЗБН се представлява от квестори, респ. от 
временни синдици.
За да се произнесе, Конституционният съд 
взе предвид следното:
Банките са юридически лица, които из­
вършват публично привличане на влогове или 
други възстановими средства и предоставят 
кредити или друго финансиране за своя сметка 
и на собствен риск (чл. 2, ал. 1 ЗКИ), по ко­
ето се отличават от другите търговци. Затова 
правилата за банковата несъстоятелност се 
различават от тези за несъстоятелността по 
ТЗ и са уредени в специален закон. Целта на 
Закона за банковата несъстоятелност е по­
сочена в чл. 2 – осигуряване „във възможно 
най-кратък срок справедливо удовлетворява­
не на вложителите и другите кредитори на 
банката“. Тази цел законът постига, от една 
страна, чрез осигуряване на съдебен процес 
в кратки срокове, а от друга страна, чрез 
администриране и контрол на действията на 
синдика по осребряването на имуществото 
на банката от Фонда. Въведени са кратки 
срокове за насрочване и разглеждане на де­
лото за несъстоятелност и пред трите съдебни 
инстанции (чл. 11, ал. 1 и 8, чл. 16, ал. 1 и 
3, чл. 47, ал. 2 ЗБН). Обжалването на реше­
нията на първата и въззивната инстанция 
не спира изпълнението им (чл. 13, ал. 2 и 
чл. 16, ал. 2 ЗБН). 
Фондът назначава, освобождава и контро­
лира цялостната дейност на синдика, определя 
възнаграждението и бюджета му, одобрява 
публичната продан на вещи и вземания на