Държавен вестник, бр. 93, 2011 г., стр. 32

СТР.  32	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  93
бъдат най-различни: обвиняеми, в т.ч задър­
жани, пострадали от престъпления, ищци 
или ответници по граждански и търговски 
дела, жалбоподатели по административни 
дела и пр. Не съществува законова причина 
разглеждането на всичките тези дела да бъде 
забавено, независимо от положените усилия 
от решаващия съд, и те да не приключат в 
разумен срок, както и да се затрудни ефек­
тивното упражняване на правото на защита 
по чл. 122, ал. 1 от Конституцията. 
По горните съображения Конституцион­
ният съд счита, че оспореният чл. 411д, ал. 3 
НПК е противоконституционен, защото създа­
ва привилегировано положение само на един 
съд за сметка на ограничаване правото, а в 
някои случаи и задължението, за явяване на 
страните пред другите органи на съдебната 
власт. Ограничаването на права в случая, 
съпоставено с постигането на друга консти­
туционосъобразна цел, не е пропорционално, 
защото общественият интерес от своевремен­
ното приключване на делата за престъпления, 
извършени от организирани престъпни групи, 
невинаги надвишава обществения интерес 
от приключване на други дела. Оспорената 
разпоредба косвено създава предпоставки за 
нарушаване на правото на защита по чл. 56 
от Конституцията и на реда за неговото 
ефективно упражняване по чл. 122, ал. 2 от 
Конституцията по отношение лицата, обвинени 
в извършване на престъпления, подсъдни на 
общите и военните съдилища. 
Разпоредбата на чл. 411д, ал. 3 НПК не е 
в съответствие с чл. 6 КЗПЧОС, защото ще 
доведе до забавено разглеждане на други дела в 
останалите общи и специализирани съдилища 
и в органите на досъдебното производство и 
до неприключването им в разумен срок по 
смисъла на цитираната разпоредба от меж­
дународния договор.
І.4.3. Относно принудителното довеждане на 
вещо лице пред специализирания наказателен 
съд – чл. 411д, ал. 4 НПК 
Съгласно оспорения чл. 411д, ал. 4 НПК 
при неявяване на свидетел или вещо лице по 
неуважителна причина същият се довежда 
принудително за следващия заседателен ден, 
определен от съда. 
Поначало редовно призованите свидетели и 
вещи лица са длъжни да се явяват в съдебно 
заседание, за да не стават причина за неосно­
вателно и безпричинно отлагане на делото 
и за неприключването му в разумен срок. 
Санкцията за неявяване и за свидетелите, 
и за вещото лице е глоба. Съгласно чл. 120, 
ал. 3 НПК, чиято конституционосъобразност 
не е оспорена, при неявяване без уважителни 
причини за свидетелите се предвижда и до­
веждане принудително за разпит от службите 
на Министерството на правосъдието съгласно 
чл. 71, ал. 4 НПК. Отклонение се наблюдава 
при уредбата на вещите лица, защото чл. 149 
НПК не предвижда принудителното им до­
веждане по делата, разглеждани от общите 
съдилища.
Неявяването в съдебно заседание без ува­
жителни причини на свидетелите и вещите 
лица създава по един и същи начин непре­
одолими пречки при разглеждане на делата 
и това налага те да бъдат доведени принуди­
телно, от което не следва, че се ограничава 
свободата им. Ограничението на правата им 
се извършва с легитимна цел – приключване 
на делото в разумен срок. Задълженията към 
правосъдието на свидетелите и вещите лица 
са идентични (чл. 120 и чл. 149 НПК) и те 
са свързани с явяването им пред съответ­
ния орган на съдебната власт, пред който са 
призовани, като в интерес на правосъдието 
е това задължение да бъде изпълнено. На 
задължението на всички участници в проце­
са съответства правото и задължението на 
решаващия съд да осигури изпълнението на 
задължението. Поради това, когато вещото 
лице не се явява доброволно без уважителни 
причини и не изпълнява задължението си 
към правосъдието, съдът го обезпечава, без 
по този начин да засяга личната му свобода и 
неприкосновеност, защитени от чл. 30, ал. 1 от 
Конституцията. Ограничаването на свободата 
на вещото лице е в резултат на неизпълнение 
на задължението му по чл. 149, ал. 1 НПК 
да се яви без уважителни причини и да даде 
заключение по въпросите на експертизата, 
след като е назначено с нарочен акт на съда 
и не си е направило отвод. Делата в специ­
ализирания наказателен съд ще са с много 
подсъдими и свидетели с оглед характера на 
организираната престъпна дейност, и това 
оправдава прилагане на принудителното до­
веждане не само относно свидетелите, но и 
относно вещите лица. Оспорената разпоредба 
не нарушава чл. 30, ал. 1, чл. 121 и чл. 122 от 
Конституцията.
І.5. Относно даването на разрешение за 
използване на специални разузнавателни сред­
ства – чл. 174, ал. 3 НПК
Разрешението за използване на специални 
разузнавателни средства по дела, подсъдни 
на специализирания наказателен съд, съ­
гласно оспорения чл. 174, ал. 3 НПК се дава 
предварително от неговия председател или 
от изрично оправомощен от него заместник-
председател. В искането са развити доводи, 
че териториалната компетентност на този съд 
се разпростира върху цялата страна и пред­
седателят на съда може да дава разрешения 
за използване на специални разузнавателни