Държавен вестник, бр. 111, 2025 г., стр. 36

СТР.  36	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  111
Други медицински спе­
циалисти 
Един (1) за всички 
дейности
Психолог
Един (1) за всички 
дейности
Социален работник
Един (1) за всички 
дейности
6. За осъществяване на социалната (пси­
хосоциална) и професионалната (трудова) 
рехабилитация на психично болни хора е 
необходимо обособяването на звена за реха­
билитация.
7. Етапи на рехабилитацията:
7.1. болничен: лечебно-възстановителен;
7.2. преходен: болнично-домашен;
7.3. етап на социално вграждане.
8. Видове рехабилитация:
8.1. във времеви аспект – ранна и късна; 
краткотрайна и продължителна;
8.2. в ситуативен аспект – болнична и 
извънболнична;
8.3. според прилаганите методи и техники:
8.3.1. трудова терапия;
8.3.2. занимателна терапия;
8.3.3. кинезитерапия;
8.3.4. музикотерапия;
8.3.5. арттерапия;
8.3.6. обучение в социални умения и про­
фесионална преквалификация;
8.3.7. програма за психосоциална рехаби­
литация на зависими или злоупотребяващи 
с наркотични вещества.
9. Организацията на трудовата рехабили­
тация; видът, размерът и специализацията на 
групите за трудова рехабилитация се определят 
съобразно лечебните и рехабилитационните 
задачи, здравословното състояние и възмож­
ностите на обслужваните лица и в зависимост 
от конкретните природни и икономически 
условия.
9.1. Трудовата терапия на лицата с психични 
разстройства е част от психосоциалните и 
професионални (трудови) рехабилитационни 
програми. При провеждане на трудовата 
терапия е недопустима всякаква форма на 
експлоатация и принудителен характер на 
труда.
Раздел Х
Зависимости към психоактивни вещества. 
Лечение на синдром на зависимост към опио­
иди с опиеви агонисти и агонист-антагонисти
1.1. Основни понятия и дефиниции. 
1.1.1. Опиоидната зависимост е психично 
и поведенческо разстройство с комплексна 
биопсихосоциална генеза и хронично-рециди­
виращ ход на протичане. Както при всички 
останали хронични състояния лечението на 
зависимостта е дълготраен процес за постигане 
на стабилна ремисия и трайно възстановяване. 
Успешно лечение на опиоидната зависимост 
е възможно при прилагане на съвременни 
лечебни технологии, подходи и стандарти за 
добра практика. 
1.1.2. Медикаментозно асистирано лечение 
е лечение на опиоидна зависимост, което 
включва медикаментозно асистирано лечение 
при детоксикация и поддържащо лечение. 
1.1.3. Неупотребата/въздържанието в рам­
ките на това лечение означава неупотреба на 
алкохол и нелегални наркотици и липса на 
злоупотреба с предписани лекарства. 
1.1.4. Медикаментозно асистираното ле­
чение се извършва с опиеви агонисти, аго­
нист-антагонисти (парциални агонисти) и 
антагонисти. 
1.1.5. Лечение с опиеви агонисти и аго­
нист-антагонисти означава предписване на 
лекарствени продукти (опиеви агонисти и 
агонист-антагонисти) в съчетание с широк 
спектър от медицински и рехабилитационни 
услуги за облекчаване на неблагоприятните 
медицински, психологични и физиологични 
ефекти, присъщи на опиоидната зависимост. 
1.1.6. Лечението с опиеви агонисти и 
агонист-антагонисти включва разнообразни 
лечебни технологии, като краткосрочна и дъл­
госрочна детоксикация, поддържащо лечение 
и съпътстващи психосоциални интервенции. 
1.1.7. В досегашните дефиниции лечението 
с опиеви агонисти и парциални агонисти се 
нарича субституиращо (заместващо) лечение. 
1.1.8. Лекарствените продукти – опиеви аго­
нисти и парциални агонисти – се предписват в 
намаляващи дози за лечение на абстинентния 
синдром и в относително стабилни дози за 
дълъг период (обикновено над 6 месеца) при 
поддържащо лечение. 
1.2. Цели на лечението с опиеви агонисти 
и агонист-антагонисти: 
1.2.1. да се намали или преустанови употре­
бата на нелегални наркотици и непредписани 
психоактивни вещества; 
1.2.2. да предотвратят абстинентните симп­
томи; 
1.2.3. да се намали желанието за употреба; 
1.2.4. да се подобри здравното, психоло­
гичното и социалното функциониране на 
пациента и семейството му; 
1.2.5. да се улесни социалната реинтеграция 
на пациента; 
1.2.6. да се намали разпространението на 
кръвнопреносими болести, свързани с инжек­
ционната употреба; 
1.2.7. да се намали рискът от свръхдоза 
и смъртността, свързана с употребата на 
наркотици; 
1.2.8. да се намали криминалното поведение 
сред употребяващите наркотици. 
1.3. Принципи на лечението с опиеви аго­
нисти и агонист-антагонисти: 
1.3.1. зачитане на човешките права на за­
висимите индивиди; 
1.3.2. осигуряване на качество на услугите; 
1.3.3. комплексност;