Държавен вестник, бр. 54, 2000 г., стр. 10

С Т Р .  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  54
1. сурово месо, мляно месо или органи от
животни—от различни места, в количество до
0,500 кг (при възможност се вземат части, съ-
държащи лимфни възли);
2. колбаси и други месни изделия—от раз-
лични места, в количество до 0,300 кг;
3. риба—цяла или от различни места при по-
едрите видове, в количество до 0,500 кг;
4. птици—вземат се изцяло;
5. твърди храни—от различни места, в коли-
чество от 0,200 до 0,500 кг;
6. течни и полутечни храни—след добро раз-
бъркване, в количество до 0,200 кг;
7. яйца—цели или черупки;
8. готови ястия—в количество до 1—2 порции;
9. консерви—при липса на остатъци се взе-
мат 1—2 броя затворени опаковки по възмож-
ност от същата партида, като се търсят такива
с признаци на бомбаж, лоша херметичност или
деформирана повърхност.
Чл. 20. От производствената среда на обек-
ти за производство, продажба или сервиране на
храни се вземат смивове от:
1. машини, съоръжения, работни повърхнос-
ти, посуда, инвентар;
2. охлаждаеми и неохлаждаеми площи за съх-
раняване на готовата храна, както и от съоръже-
нията и инвентара на складовите помещения;
3. местата за разфасовка на дребно на гото-
вата за консумация храна.
Чл. 21. От заболели лица и персонал по пре-
ценка на медицинския екип се вземат следните
материали:
1. фекални материи—от няколко места на
изпражненията, отделени в нетретирана с де-
зинфекционни средства подлога, промита с
кипяща вода или опламенена, в количество до
20 г (грахово зърно);
2. повърнати материи и/или промивни сто-
машни води—в количество до 100 мл (когато
при промивката на стомаха са приложени ле-
карствени средства, те се посочват в придружи-
телния опис);
3. анални проби—със стерилен тампон, кой-
то на място се поставя в течна обогатителна среда
и/или служи за директна посявка върху специ-
фични диференциално диагностични среди;
4. кръв:
а) за хемокултура—вземат се стерилно 8—
10 мл кръв от лакътната вена;
б) за серологично установяване на специфич-
ни антитела—вземат се трикратно по 5 мл кръв
от лакътната вена—в началото на заболяване-
то, на 7-ия и на 21-ия ден;
5. урина се взема в количество от 20 до 30 мл;
6. жлъчка или дуоденално съдържимо от-
делно се събират порции А, В и С при дуоденал-
но сондиране на болния;
7. гной—пунктат от локално възпалително
огнище.
Чл. 22. От трупове на починалите се вземат
за микробиологичен анализ следните материа-
ли: кръв от сърцето, жлъчка, стомашно съдър-
жимо, сегменти от тънко и от дебело черво
заедно със съдържимото, мезентериални лим-
фни възли, късчета от паренхимни органи (че-
рен дроб, далак, бъбрек), костен мозък.
Чл. 23. (1) Пробите, вкл. аутопсионните ма-
териали, се вземат при спазване правилата на
асептиката и стерилността.
(2) Пробите се поставят в стерилна лабора-
торна стъклария или друг подходящ опаковъчен
материал, по начин, който гарантира запазване
целостта на пробите по време на транспорта и не
допуска появата на вторично замърсяване или
разпространяване на инфекцията.
(3) Когато липсва стерилна посуда, пробите
могат да бъдат изпратени в съдове, които са
много добре измити и изварени.
Чл. 24. (1) Всяка проба се запечатва, плом-
бира и етикетира на място, по начин, който
не допуска подмяна или неправилна инфор-
мация. Същевременно се попълва и придру-
жителният опис.
(2) Информацията върху етикета включва
следните данни:
1. номер на пробата според придружител-
ния опис;
2. вид на взетия материал;
3. имената (инициалите) на пациента, от
който са взети пробите, в случай, че се касае за
клинични материали.
(3) Придружителният опис съдържа:
1. номерата на пробите;
2. вида на взетите материали;
3. произхода на пробите;
4. дата и час на вземане на пробата;
5. дата и час на изпращане на пробата;
6. имената, възрастта и пола на пациента или
починалия, когато се касае за клиничен или
трупен материал;
7. описание на опаковката;
8. първоначална диагноза;
9. приложено вече антибиотично лечение;
10. какви изследвания се изискват;
11. трите имена, длъжността и местоработата
на лицето, взело и изпратило пробите;
12. подпис на длъжностното лице.
Чл. 25. Пробите се транспортират в хладил-
ни чанти (контейнери) по възможно най-бър-
зия начин до съответните лабораторни звена.
Чл. 26. Лабораторните анализи на проби, взе-
ти по повод на хранително заболяване, се из-
вършват незабавно в часа на доставянето им.
За целта лабораториите трябва да разполагат с
неприкосновен запас от пълен комплект хра-
нителни среди, стерилна стъклария и диагнос-
тични материали.
Допълнителна разпоредба
§ 1. По смисъла на тази наредба:
1. “Хранително заболяване” е заболяване,
обикновено инфекциозно или токсично по при-
рода, причинено от агенти (причинители), ко-
ито постъпват в организма чрез консумация на
храна и вода.
2. “Взрив от хранително заболяване” е инци-
дент, при който две и повече лица страдат от
едно и също заболяване, последвало след кон-