Държавен вестник, бр. 93, 2003 г., стр. 57

Б Р О Й  93
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  57
но в бр. 120 от 2002 г. на “Държавен вестник”, са
изисквали като критерий за представителност
по отношение синдикалните организации и
организациите на работодателите наличието на
определен брой организации в повече от поло-
вината, съответно в повече от една пета от от-
раслите, определени съгласно Националната
отраслова класификация (НОК). Със заповед
№ РД-07-01 от 5.I.2001 г. на председателя на
Националния статистически институт—НСИ
(ДВ, бр. 6 от 19.I.2001 г., в сила от 1.I.2001 г.)
НОК е отменена и е утвърдена Националната
класификация на икономическите дейности—
версия 2001. Последната е отменена със запо-
вед № РД-07-242 от 13 декември 2002 г. на пред-
седателя на НСИ (ДВ, бр. 1 от 3.I.2003 г.), с която
е утвърдена Националната класификация на
икономическите дейности за 2003 г. (НКИД). В
тази връзка са приети съответни изменения и в
текстовете на чл. 34, т. 2 и чл. 35, т. 2 КТ (§ 4 от
Закона за изменение и допълнение на Кодекса
на труда, обн. ДВ, бр. 120 от 29 декември 2002 г.),
с които е възложено на Министерския съвет да
определи в съответствие с НКИД отраслите, по
отношение на които се преценяват съответни-
те критерии за представителност на синдикал-
ните и работодателските организации.
В съответствие с чл. 4, ал. 1, т. 4 от наредбата,
когато организациите на работниците и служите-
лите направят искане да бъдат признати за пред-
ставителни на национално равнище, те следва да
представят в Министерския съвет списък на ор-
ганизациите по отрасли (съгласно приложение
№ 1) с данни за необходимия членски състав, за-
верен от националния ръководен орган.
След отмяната на НОК действащата НКИД
дефинира структурата на икономиката по ико-
номически дейности, а не по отрасли. По сми-
съла на чл. 3, ал. 2 от Правилника за прилага-
не на НКИД кодовите означения не представ-
ляват кодове на отрасли, а са означения на
йерархични равнища с различна степен на агре-
гация на икономическите дейности, а именно—
буквени кодове за сектор и подсектор, както и
цифрови кодове за раздел, група и клас.
Разпоредбите на чл. 34, т. 2 и чл. 35, т. 2 КТ
(в редакцията си след изменението, ДВ, бр. 120
от 2002 г.) не препращат пряко към йерархич-
ните равнища на икономическите дейности по
НКИД, а предвиждат определянето на отрас-
лите да се извърши от Министерския съвет в
съответствие с НКИД. В списъка на отраслите,
определени от Министерския съвет в обжалва-
ното приложение, действително са обединени
икономическите дейности от НКИД по букве-
ни кодове A и B, както и DF и DG, а икономи-
ческите дейности по буквени кодове P и Q не са
включени в списъка. Това обаче не означава, че
Министерският съвет е нанесъл “корекции на
броя и вида на отраслите по НКИД”, тъй като
НКИД не съдържа отрасли. Освен това в ико-
номическите дейности по НКИД с буквен код
P—Дейности на домакинства и Q—Екстерито-
риални организации и служби практически не
съществуват стопански субекти, поради което
за тях е немислимо създаването на синдикални
и работодателски организации.
Правомощието по чл. 34, т. 2 и чл. 35, т. 2
КТ е предоставено на Министерския съвет само
за определяне представителността на синдикал-
ните и работодателските организации. В този
смисъл делегацията за определянето на отрас-
лите, дадена на Министерския съвет, има за цел
изработването на разумни критерии за пред-
ставителност. Министерският съвет е упраж-
нил законосъобразно правомощието си в ата-
куваното приложение, като се е съобразил с ико-
номическите дейности по НКИД в пълно съот-
ветствие с техните кодове и наименования.
Жалбоподателят е развил доводи за незако-
носъобразност на разпоредбите на чл. 10, ал. 3,
4 и 5 от Наредбата за определяне на реда за
установяване наличието на критериите за пред-
ставителност на организациите на работници-
те и служителите и на работодателите, поради
противоречие с чл. 2, чл. 3 и чл. 3в, ал. 1 и 2 КТ.
Поддържа се, че оспорените разпоредби са при-
ети в нарушение на изискванията на Кодекса на
труда, тъй като по тях не са проведени задъл-
жителните по смисъла на закона консултации в
рамките на тристранното сътрудничество.
Съобразно с чл. 2 и 3 КТ държавата регули-
ра и осъществява регулирането на трудовите и
непосредствено свързаните с тях отношения,
осигурителните отношения и въпросите на
жизненото равнище след консултации с пред-
ставителните организации на работниците и
служителите и на работодателите. Съгласно
чл. 3в, ал. 1 КТ Националният съвет за трист-
ранно сътрудничество (НСТС) обсъжда и дава
мнения по законопроекти, проекти на подзако-
нови нормативни актове и решения на Минис-
терския съвет по чл. 3 КТ. В ал. 2 на чл. 3в КТ
са посочени органите, които могат да искат
мнение от НСТС. Разпоредбата на чл. 3, ал. 2
КТ изрично предвижда задължително извърш-
ване на консултации при приемането на норма-
тивни актове, регламентиращи трудовите и
непосредствено свързаните с тях отношения,
осигурителните отношения и въпросите на
жизненото равнище. От систематичното тъл-
куване на тези разпоредби на Кодекса на труда
следва изводът, че провеждането на консулта-
ции в рамките на тристранното сътрудничест-
во е задължително условие за приемането на
нормативни актове, уреждащи посочените от-
ношения и въпроси. Държавният орган може и
да не се съобрази със становищата и предложе-
нията на представителните синдикални и рабо-
тодателски организации. Той обаче е длъжен
да проведе предвидените от закона консулта-
ции с тези организации.