Държавен вестник, бр. 97, 2011 г., стр. 108

СТР.  108	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  97
следва да се произнесе в срок един месец. 
Комисията взема решение в съответствие с 
решението на Европейския банков орган, като 
двумесечният срок се счита за помирителен 
срок. Ако първоначалният двумесечен срок 
е изтекъл или е било постигнато съвместно 
решение, компетентните органи не следва 
да искат съдействие от Европейския банков 
орган.“
§ 38. В чл. 175г се правят следните изме­
нения и допълнения:
1. В ал. 1 след думите „Европейската систе­
ма на централните банки“ се добавя „банки и 
други публични държавни органи“, а в края на 
изречението се добавя „както и на Европейския 
съвет за системен риск. Комисията може да 
предостави информацията при необходимост 
и на други публични органи, отговарящи за 
надзора над платежните системи.“
2. В ал. 2 след думите „инвестиционните 
посредници и застрахователите“ се добавя 
„или Европейския банков орган“.
§ 39. В § 1 от допълнителните разпоредби 
се създават т. 57, 58 и 59:
„57. „Пресекюритизация“ е секюритизация, 
при която рискът, свързан с група експозиции, 
е разделен на траншове, като поне една от 
базисните експозиции е секюритизационна 
позиция.
58. „Пресекюритизирана позиция“ е екс­
позиция, възникнала в резултат на пресекю­
ритизация.
59. „Миграционен риск“ е вероятността 
от реализиране на отрицателен финансов 
резултат от промяната в кредитната оценка 
(кредитния рейтинг) на финансов инструмент, 
както и всички косвени загуби, които могат 
да настъпят при сбъдването на това събитие.“
§ 40. В § 3 от допълнителните разпоредби 
се създава т. 7:
„7. Директива 2010/78/ЕС на Европей­
ския парламент и на Съвета от 24 ноември 
2010 г. за изменение на директиви 98/26/ЕО, 
2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/
ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 
2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във 
връзка с правомощията на Европейския над­
зорен орган (Европейски банков орган), Ев­
ропейския надзорен орган (Европейски орган 
за застраховане и професионално пенсионно 
осигуряване) и Европейския надзорен орган 
(Европейски орган за ценни книжа и пазари).“
§ 41. В приложение № 3 към глава седма в 
т. 5 от забележките към таблица № 1 накрая 
се добавя „като в този случай коефициентът 
за потенциална бъдеща кредитна експозиция 
на инвестиционния посредник не може да 
надхвърля размера на премиите, които все 
още не са платени от лицето на инвестици­
онния посредник“.
§ 42. В приложение № 4 към глава двана­
десета, раздел I се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Точка 1.2.1 се изменя така:
„1.2.1. С изключение на случаите по 
т. 1.2.2 – 1.2.4 експозиции към регионални 
правителства и местни органи трябва да бъдат 
рисковопретеглени като експозиции към ин­
ституции по т. 1.2.5. Това третиране е незави­
симо от прилагането на преценката, посочена 
в чл. 108, ал. 3. Преференциално третиране 
за краткосрочни експозиции по смисъла на 
т. 1.6.9, 1.6.10 и 1.6.12 не се прилага.“
2. Създава се т. 1.2.5:
„1.2.5. С изключение на случаите по 
т. 1.2.2 – 1.2.4 по отношение на експозици­
ите към регионални правителства и местни 
органи на държавите членки, деноминирани и 
финансирани в националната валута на това 
регионално правителство и местен орган, се 
прилага рисково тегло от 20 %.“
§ 43. В приложение № 7 към глава дванаде­
сета, раздел IV се правят следните изменения 
и допълнения: 
1. Създава се т. 5.1.4:
„5.1.4. Кредитната оценка не се базира изця­
ло или частично на подкрепа без финансиране 
от кредитна институция или инвестиционен 
посредник. В случай че се базира, инвести­
ционният посредник разглежда съответната 
позиция като нерейтингована и прилага 
съответното третиране на нерейтинговани 
позиции, както е посочено в т. 6.“
2. Точка 6.1.5 се изменя така:
„6.1.5. Ако инвестиционният посредник 
има две или повече секюритизиращи пози­
ции, които се припокриват, се изисква до 
размера на припокриването да включва в 
изчисляването на стойността на рисковопре­
теглените експозиции само позиция или част 
от позиция, водеща до по-висока стойност на 
рисковопретеглените експозиции. Инвестици­
онният посредник може също така да признае 
такова припокриване между капиталовите 
изисквания за специфичен риск за позиции­
те в търговския портфейл и капиталовите 
изисквания за позициите в инвестиционния 
портфейл, при условие че инвестиционният 
посредник е в състояние да изчислява и срав­
нява капиталовите изисквания за съответните 
позиции. „Припокриване“ е налице, когато 
позицията, изцяло или частично, е изложена 
на същия риск, така че за припокриващите 
се части има само една експозиция. Когато 
точка 5.1.4 се прилага за позиции от про­
грами за покрити с активи търговски ценни 
книжа, инвестиционният посредник може, с 
разрешение на заместник-председателя, да