Държавен вестник, бр. 44, 2004 г., стр. 63

Б Р О Й  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  63
Всички ограничения за разполагането на частите от
инсталацията по отношение на прах, вода и температу-
ра са посочени в инструкцията за монтаж от производи-
теля на алармената система.
3.1.3. Устойчивост на атмосферни влияния—7 дни
съгласно IЕС 68-2-30-1980.
3.1.4. Електрически условия
Номинално захранващо напрежение—12V.
Диапазон на работното захранващо напрежение: от
9 до 15 V в температурния диапазон, посочен в т. 3.1.1.
Разрешено време за повишаване на напрежението
при 23°С:
максимум 1 h при U = 18V,
максимум 1 min при U = 24V.
3.2. Условия на изпитване
3.2.1. Функционални изпитвания
3.2.1.1. Проверява се съответствието на алармената
система с изискванията, както следва:
а) продължителност на звуковия алармен сигнал
съгласно т. 2.2.2 и 2.3.2;
б) честота на превключвания и ниво на звука в съ-
ответствие с т. 2.3.3 и 2.2.3.1 или съответно 2.2.3.2;
в) брой на циклите на алармата съгласно т. 2.1.1,
ако е приложимо;
г) проверка на заключването на управлението на
алармената система съгласно т. 2.5.
3.2.1.2. Нормални състояния при изпитването
напрежение U = 12 ± 0,2V;
температура Т = 23 ± 5 °С.
3.2.2. Устойчивост при изменения на температура-
та и напрежението
Проверява се съответствието с изискванията по
т. 3.2.1.1 при следните условия:
3.2.2.1. Температура при изпитването Т =—40 ± 2 °С;
Напрежение при изпитването U = 9 ± 0,2V;
Продължителност на съхранение 4 h.
3.2.2.2. За части, монтирани в отделението за път-
ници или в багажното отделение:
температура при изпитването Т = 85 ± 2 °С;
напрежение при изпитването U = 15 ± 0,2V;
продължителност на съхранение 4 h.
3.2.2.3. За части, монтирани в отсека за двигателя,
ако няма други изисквания:
температура при изпитването Т = 125 ± 2 °С;
напрежение при изпитването U = 15 ± 0,2V;
продължителност на съхранение 4 h.
3.2.2.4. Както във включено, така и в изключено със-
тояние алармената система се подлага на въздействието
на повишено напрежение 18 ± 0,2V в продължение на 1 h.
3.2.2.5. Както във включено, така и в изключено
състояние, алармената система се подлага на въздейс-
твието на повишено напрежение 24 ± 0,2V в продълже-
ние на 1 min.
3.2.3. Запазване на работоспособността след изпитва-
не за устойчивост срещу проникване на чуждо тяло и вода
След изпитване за устойчивост срещу проникване
на чуждо тяло и вода съгласно IEC 529-1989 за опреде-
ляне степента на защита по т. 3.1.2 се повтаря функци-
оналното изпитване по т. 3.2.1.
3.2.4. Запазване на работоспособността след изпит-
ване на влагоустойчивост
След изпитване за устойчивост на влага съгласно
IEC 68-2-30-1980 се повтаря функционалното изпитва-
не по т. 3.2.1.
3.2.5. Изпитване за защита срещу обратна полярност
Компонентите на алармената система да не се пов-
реждат при подаване на напрежение до 13V с обратна
полярност в продължение на 2 min.
След провеждане на това изпитване се повтаря фун-
кционалното изпитване по т. 3.2.1.
3.2.6. Изпитване за защита срещу късо съединение
Всички електрически връзки на алармената систе-
ма да са устойчиви на късо съединение спрямо “маса”
при напрежение 13V и/или да са защитени с предпази-
тел. След провеждане на това изпитване се повтаря
функционалното изпитване по т. 3.2.1, ако е необходи-
мо, със сменени предпазители.
3.2.7. Консумиран ток във включено състояние
Токът, който консумира цялата алармена система
във включено състояние, заедно с индикатора за със-
тоянието и имобилайзера при посочените в т. 3.2.1.2
условия, не трябва да превишава 20 mA.
3.2.8. Запазване на работоспособността след изпит-
ване на виброустойчивост
3.2.8.1. За това изпитване компонентите се разделят
допълнително на два типа:
тип 1: компоненти, стандартно монтирани към
превозното средство;
тип 2: компоненти, предназначени за закрепване
към двигателя.
3.2.8.2. Компонентите или алармената система
като цяло трябва да бъдат подложени на вибрации
със синусоидална форма, чиито характеристики са,
както следва:
3.2.8.2.1. за тип 1—честотата трябва да бъде про-
менлива от 10 до 500 Hz с максимална амплитуда ± 5 mm
и максимално ускорение 3g (0-пик).
3.2.8.2.2. За тип 2—честотата трябва да бъде про-
менлива от 20 до 300 Hz с максимална амплитуда ± 2 mm
и максимално ускорение 15g (0-пик).
3.2.8.2.3. За тип 1 и тип 2—изменението на честота-
та е 1 октава/min.
Броят на циклите е 10, като изпитването се провеж-
да по посока на трите оси. Вибрациите са приложени с
максимална постоянна амплитуда при ниските честоти
и с максимално постоянно ускорение при високите
честоти.
3.2.8.2.4. По време на изпитването алармената сис-
тема се свързва с електрическото захранване, като ка-
белът е закрепен на разстояние не по-малко от 200 mm.
3.2.8.4. След провеждане на вибрационното изпит-
ване се повтаря функционалното изпитване по т. 3.2.1.
3.2.9.Изпитване на надеждност
При условията на изпитване по т. 3.2.1.2 се извър-
шват 300 пълни цикъла на алармените сигнали (звуко-
ви и светлинни) с 5 min пауза на звуковото сигнално
устройство.
3.2.10. Изпитване за превключване с външен ключ
(поставен от външната страна на превозното средство)
Ако не се използва заключващият цилиндър на
оригиналната ключалка на вратата, с която е оборуд-
вано превозното средство, се провеждат следните из-
питвания:
3.2.10.1. Ключът да бъде конструиран по такъв
начин, че да не се деформира дори и след изпитване
от 2500 цикъла на включване/изключване във всяка
посока, последвани от изпитване за устойчивост на
корозия чрез въздействие на солени пръски в съот-
ветствие с IEC 68-2-11-1981 в продължение на не по-
малко от 96 h.
3.2.11. Изпитване на системи за защита на обема на
отделението за пътници
Алармите трябва да се задействат, когато през от-
ворения прозорец на предната врата в отделението за
пътници се внесе вертикална плоча с размери 0,2 Ч 0,15 m
на разстояние 0,3 m (измерено от центъра на вертикал-
ната плоча), в посока напред и успоредно на пътната
повърхност, със скорост 0,4 m/s и под ъгъл 45° спрямо
надлъжната равнина на симетрия на превозното сред-
ство, както е показано на фигурата.
Фигура. Изпитване на системи за защита на обема
на отделението за пътници