Държавен вестник, бр. 103, 2016 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  103
5. след предупреждение за предотвратяване 
бягство на лице, задържано по съответния 
ред за извършен терористичен акт.
(2) При използване на оръжие военнослу-
жещите вземат всички мерки за опазване 
живота на лицето, срещу което е насочено, 
и са длъжни да не застрашават живота и 
здравето на други лица.
Чл. 16. Държавните и местните органи и 
структури в рамките на своята компетентност:
1. участват в разработването на Национал-
ния план за противодействие на тероризма;
2. поддържат в готовност сили и средства 
и осигуряват участието на ръководените от 
тях органи и структури в съответствие с 
Националния план за противодействие на 
тероризма;
3. взаимодействат помежду си;
4. осъществяват сътрудничество с юриди-
чески лица и граждани;
5. осигуряват извършването на информа-
ционно-аналитична и прогностична дейност 
за противодействие на тероризма;
6. приемат, съответно утвърждават пла-
нове за противодействие на тероризма за 
изпълнение на задълженията им, предвидени 
в Националния план за противодействие на 
тероризма;
7. осъществяват контрол върху изпълне-
нието на дейностите за противодействие на 
тероризма в съответствие със законовите си 
правомощия;
8. осигуряват подготовка на служители, 
отговарящи по въпросите на сигурността и 
противодействието на радикализацията и 
тероризма;
9. осигуряват провеждането на тренировки 
и учения за противодействие на тероризма;
10. организират поддържането на изготвя-
ните от тях планове в актуално състояние.
Чл. 17. (1) Министър-председателят със 
заповед създава Национален оперативен 
щаб за управление на силите и средствата за 
противодействие на тероризма. Със заповедта 
поименно се определят членовете на щаба.
(2) Министърът на вътрешните работи е 
ръководител на Националния оперативен щаб 
и го представлява.
(3) В състава на Националния оперативен 
щаб се включват: министри, заместник-мини-
стри, ръководители на ведомства или техни 
заместници, главният прокурор или опреде-
лен от него заместник на главния прокурор 
и други длъжностни лица, представляващи 
институции, които имат задължения за изпъл-
нението на националния план по чл. 6, т. 3.
(4) При съществуваща конкретна заплаха 
от терористичен акт или при извършен теро-
ристичен акт ръководителят на Националния 
оперативен щаб въвежда Националния план 
за противодействие на тероризма.
(5) Националният оперативен щаб осъ-
ществява координацията и ръководството 
на национално ниво на дейностите при кон-
кретна заплаха от терористичен акт и при 
преодоляване на последиците при извършен 
терористичен акт.
(6) Националният оперативен щаб:
1. извършва анализ и оценка на обстановка-
та при заплаха или извършен терористичен акт;
2. осъществява контрол върху изпълнението 
на задачите и мерките;
3. информира чрез средствата за масово 
осведомяване населението за предприеманите 
действия за ограничаване и преодоляване и 
за необходимите предпазни мерки и действия;
4. докладва на министър-председателя, 
на президента на Република България и на 
председателя на Народното събрание за хода 
на провежданите мероприятия;
5. извършва и други дейности, предвидени 
в Националния план за противодействие на 
тероризма.
(7) Решенията на Националния оперативен 
щаб се вземат с квалифицирано мнозинство 
от две трети от състава.
Г л а в а  т р е т а
ПРЕВАНТИВНА ДЕЙНОСТ
Чл. 18. Превантивната дейност се извършва 
от компетентните органи с цел намаляване на 
риска от извършване на тероризъм и включва:
1. анализ и оценка на рисковете, включи-
телно оценка на заплаха от терористичен акт 
и информационна дейност;
2. сътрудничество и обмен на информация 
с компетентните органи на други държави и 
международни организации;
3. изготвяне на планове за противодействие 
на тероризма;
4. прилагане на превантивните мерки по 
чл. 25;
5. прилагане на мерки, предвидени в дейст-
ващото законодателство.
Чл. 19. (1) За оценка на заплахата от те-
рористичен акт се прилагат следните нива 
на заплаха:
1. ниско ниво на заплаха – „Трето ниво“;
2. високо ниво на заплаха – „Второ ниво“;
3. много високо ниво на заплаха – „Първо 
ниво“.
(2) Критериите за определяне на нивата 
на заплаха са:
1. за ниско ниво на заплаха – „Трето 
ниво“ – наличната информация и събития 
предполагат оценка за ниска вероятност за 
извършване на терористичен акт;
2. за високо ниво на заплаха – „Второ 
ниво“ – значителен брой елементи на заплаха 
са оценени като налични в страната или в 
непосредствено съседство и е налице реален 
риск от извършване на терористичен акт;