Държавен вестник, бр. 105, 2004 г., стр. 84

С Т Р .  84
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  105
(2) В случаите по ал. 1 договорът за задъл-
жителна застраховка “Злополука” влиза в сила
след внасяне от превозвача на определена сума,
договорена със застрахователя, която се включ-
ва в дължимата застрахователна премия.
Чл. 47. (1) Брутната застрахователна пре-
мия, съответстваща на задължителна застра-
ховка с валидност една година, се определя,
като към минималната задължителна риско-
ва премия по чл. 45 или 46  се начисляват пред-
видените аквизиционни и административни
разходи съгласно § 1, т. 7 и 8 от Наредбата за
реда и методиката за образуване на застрахо-
вателните и здравноосигурителните резерви,
приета с ПМС № 13 от 24.I.2003 г., дължимите
данъци и други разходи.
 (2) Тарифите на застрахователите по чл. 23,
ал. 2 и 4 от Закона за застраховането съдържат
размера на брутната застрахователна премия.
В застрахователно-техническите планове по
чл. 23, ал. 2 и 4 от Закона за застраховането
задължително се посочват и всички разходи
съгласно ал. 1.
Чл. 48. (1) Превозвачите, извършващи пре-
возна дейност със средства за обществен транс-
порт, сключват задължителна застраховка “Зло-
полука” при възникване на застрахователен
интерес (от датата на получаване на разреши-
телно за обществен транспорт).
(2) Договорът за задължителната застрахов-
ка “Злополука” по ал. 1 не може да бъде склю-
чен за срок, по-дълъг от 12 месеца, както и за
срок, по-кратък от един месец.
(3) Изискването по ал. 1 се отнася и за пре-
возвачите, чиито средства за обществен транс-
порт са спрени от експлоатация от съответните
държавни органи и отново пуснати в експлоа-
тация с разрешение на тези органи.
Чл. 49. Застрахователят е длъжен да снабди
превозвача с удостоверение за сключената за-
дължителна застраховка “Злополука” за всяко
превозно средство на превозвача, което трябва
да съдържа името и адреса на застрахователя и
срока на валидност на застраховката. Превоз-
вачът е длъжен да постави удостоверението на
видно място в превозното средство.
Чл. 50. (1) При настъпване на събитие пре-
возвачът е длъжен да уведоми застрахователя.
Уведомяването може да извърши и пострада-
лият пътник или негови близки. Превозвачът е
задължен да състави акт за злополука на пост-
радалия пътник с подробно описание на слу-
чая. Препис или фотокопие от акта се предста-
вя на застрахователя в 10-дневен срок от нас-
тъпването на злополуката. Акт за злополука
може да не се съставя, ако тя е отразена в акт на
компетентен орган по контрола на съответния
вид транспорт. В този случай превозвачът снаб-
дява пострадалия пътник или ползващите по
чл. 51 лица със заверено копие от документа по
предходното изречение.
(2) Застрахователят е длъжен да приеме и
регистрира всяко уведомление за настъпило
застрахователно събитие, както и всички доку-
менти, удостоверяващи основанието на претен-
цията и размера на вредата.
Чл. 51. (1) При смърт или при пълна загуба
на трудоспособност на застраховано лице, нас-
тъпила вследствие на злополука, покрита по
застраховката, застрахователят изплаща заст-
рахователната сума по чл. 43.
(2) При частична загуба на трудоспособност
на застрахования се изплаща такъв процент от
застрахователната сума, какъвто е процентът
на трайната загуба на трудоспособност.
(3) Процентът на трайна загуба на трудоспо-
собност се определя от ТЕЛК или от комисията
по чл. 28, ал. 2 съгласно списък на травматич-
ните болести и увреждания на застрахователя
след окончателно и пълно стабилизиране на
уврежданията на застрахования, но не по-рано
от 3 месеца и не по-късно от една година от
датата на събитието. При загуба на очи и при
ампутация на крайници процентът може да се
определи и без да се спазва тримесечният срок.
(4) Когато застрахованото лице е имало оп-
ределен процент трайна загуба на трудоспособ-
ност преди настъпването на злополуката, този
процент не се взема под внимание при опреде-
ляне трайната загуба на трудоспособност в ре-
зултат на злополуката.
(5) Застрахователната сума или съответната
част от нея се изплаща на увреденото лице, а
при смърт—на законните му наследници.
(6) При смърт на непълнолетен, ограничено
запретен или нетрудоспособен, който няма на-
следници, застрахователната сума се изплаща
на лицата, които са го издържали.
(7) Когато застрахованото лице, съответ-
но неговите наследници не са навършили пъл-
нолетие или са запретени, застрахователното
обезщетение се внася на тяхно име в търгов-
ска банка, получила разрешение от Българ-
ската народна банка за извършване на банко-
ва дейност, за което застрахователят ги уве-
домява писмено.
(8) В случай на смърт на застраховано лице,
което няма наследници или лица, които са го
издържали, дължимата сума се внася в приход
на Гаранционния фонд.
Чл. 52. (1) За изплащане на застрахователна-
та сума или на съответна част от нея на застра-
хователя се представят следните документи:
1. писмено искане;
2. билет, карта или друг документ, доказващ,
че пострадалият е бил пътник;
3. документ по чл. 50;
4. препис от акта за смърт и удостоверение
за наследници или протокол на ТЕЛК, съответ-
но на комисията по чл. 28, ал. 2;
5. болнични листове, протоколи на ЛКК и
други документи, както и обяснения, поискани
от застрахователя.