Държавен вестник, бр. 60, 2024 г., стр. 38

СТР.  38	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  60
Бацилоотделянето бързо намалява веднага 
след началото на ефективното лечение – обик­
новено в рамките на 2 седмици; микобакте­
риите стават по-малко заразни, дори при 
изолирането им в храчките; интензивността 
на кашлицата намалява.
Аерозолите, съдържащи МТВ, могат да се 
запазят в затворени помещения за по-дълъг 
период от време и по този начин (въздушно-
прахов път) може да се засили вероятността 
за разпространение на болестта.
Възможно е заразяване по хранителен път 
с M. bovis – основно чрез консумация на не­
обработено мляко. Контактното предаване е 
рядко – през повредени лигавици и кожа (при 
доячи, месари, микробиологични лаборанти).
Чрез ухапване от насекоми, чрез прилагане 
на кръвни продукти и консумиране на вода 
не е регистрирано заразяване.
5. Патофизиология и патоморфология
ТВ може да се развие в три стадия:
• Първична инфекция – възниква, когато 
вдишаните аерозоли, съдържащи МТВ, са 
достатъчно малки (< 5 µm), за да преодолеят 
защитните бариери на горните дихателни пъ­
тища и да се установят в интерстициалните 
пространства на белодробния паренхим, оби­
чайно субплеврално в средните или долните 
лобове. По-големите аерозоли се отлагат в 
горните дихателни пътища и обикновено не 
причиняват заболяване.
За да се развие инфекция, МТВ трябва 
да бъдат фагоцитирани от алвеоларните 
макрофаги (вътреклетъчна инфекция). Ако 
МТВ не бъдат унищожени от макрофагите, 
те се възпроизвеждат в тях и ги убиват (чрез 
CD8 лимфоцити); към зоната се привличат 
нови клетки на възпалението, причинявайки 
фокален пневмонит, който прогресира до 
типичния туберкулозен гранулом (туберкул) 
с характерна хистологична характеристика.
През първите седмици на инфекцията 
някои инфектирани макрофаги мигрират 
към близките лимфни възли (хилусни, ме­
диастинални), където могат да попаднат в 
кръвния ток. МТВ могат да се разпространят 
по хематогенен път до всяка част на тялото, 
особено в задно-върховите сегменти на белите 
дробове, епифизите на дългите кости, бъбре­
ците, телата на прешлените и менингеалните 
пространства на главния мозък (pia mater). 
Хематогенната дисеминация е по-малко ве­
роятна при пациенти с наличен имунитет 
в резултат на ваксинация с БЦЖ или след 
предишна инфекция с МТВ или НТМ.
При малки деца под 5 години или при 
повторно заразяване при случаи с отсла­
бен клетъчен имунитет е възможна бърза 
прогресия на първичната ТВ с развитие на 
(казеозна) пневмония, понякога с формира­
не на каверни, плеврален излив и изразено 
увеличение на лимфните възли в медиасти­
нума или белодробните корени (при деца 
може да доведе до бронхиална компресия). 
Малките плеврални изливи са предимно 
лимфоцитарни, обикновено съдържат малко 
микобактерии и се резорбират в рамките 
на няколко седмици. Извънбелодробна ТВ 
с възможно ангажиране на всеки орган и 
система може да се прояви без наличие на 
клинични доказателства за първично бело­
дробно засягане. Увеличените лимфни възли 
са най-честата извънбелодробна проява, но 
при много малки деца и хора в напреднала 
възраст поради ненавременно откриване 
и диагностициране е възможно развитие 
на менингоенцефалит, което представлява 
най-тежката форма и застрашаващо живота 
състояние поради високата смъртност.
Остатъчните рентгеноморфологични про­
мени в белите дробове след първична ТВ 
могат да са:
ü Огнище на Ghon – калцифицирана ок­
ръглена субплеврална лезия, обичайно разпо­
ложена в долните части на горните белодробни 
дялове;
ü Комплекс на Ghon – комбиниране на 
промени в калцифициран първичен фокус 
в белодробния паренхим и в регионалните 
лимфни възли;
ü Комплекс на Ranke – комбинация от 
късни фиброзни лезии и калцификати в бе­
лите дробове и лимфните възли в процеса на 
оздравяване на огнището на Ghon;
ü Огнища на Simon – множествени кал­
цификати, разположени във върховите над­
ключични области на горните белодробни 
дялове, резултат от хематогенна дисеминация 
от друго първично огнище.
• Латентна т уберкулозна инфек ци я 
(ЛТБИ) – развива се в повечето случаи (около 
95 %) след първична инфекция. При адекватен 
имунен отговор след около 3 седмици активен 
растеж на МТВ имунната система започва 
да потиска размножаването им още преди 
да се появят клинични симптоми и белези. 
Белодробните огнища или тези в други орга­
ни и системи се превръщат в епителоидни 
клетъчни грануломи (туберкули) с казеозни и 
некротични центрове. При този тип инфекция 
МТВ могат да се съхранят в продължение 
на дълъг период (години); балансът между 
имунитета на макроорганизма и микробната 
вирулентност определя прогресията на инфек­
цията – излекуване без терапия, персистиране 
на ЛТБИ или прогресия в активна ТВ.
Туберкулиновият кожен тест (ТКТ) и 
кръвните тестове, основани на отделяне на 
интерферон – гама (IFN-γ) (IGRAs; Interferon-
Gamma Release Assays): QuantiFERON-TB Gold 
In-Tube (QFN-G-IT) и T-SPOT. TB са положи­
телни по време на ЛТБИ, но без наличие на 
симптоми, без микробиологично потвържде­
ние и без рентгеноморфологични или други