Държавен вестник, бр. 105, 2006 г., стр. 90

С Т Р .  90
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  105
ходи не се признават за данъчни цели или счетовод-
ни разходи или активи, отчетени по действително
понесените разходи (себестойност), се признават
за данъчни цели на място на стопанска дейност.
(5) Авансовите плащания във връзка с доходи-
те по ал. 1 не подлежат на облагане с данък при
източника.
Ценни книжа, търгувани на регулиран пазар
Чл. 196. Не се облагат с данък при източника
доходите от разпореждане с акции на публични дру-
жества, търгуеми права на акции на публични дру-
жества и акции и дялове на колективни инвестици-
онни схеми, когато разпореждането е извършено на
регулиран български пазар на ценни книжа.
Г л а в а  д в а д е с е т  и  ч е т в ъ р т а
ДАНЪЧНА ОСНОВА
Данъчна основа за данъка, удържан при
източника за доходите от дивиденти
Чл. 197. Данъчната основа за определяне на
данъка, удържан при източника за доходите от
дивиденти, е брутният размер на разпределените
дивиденти.
Данъчна основа за данъка, удържан при източника
за доходите от ликвидационни дялове
Чл. 198. Данъчната основа за определяне на да-
нъка, удържан при източника за доходите от ликви-
дационни дялове, е разликата между пазарната цена
на подлежащото на получаване от съответния акци-
онер или съдружник и документално доказаната цена
на придобиване на акциите или дяловете му.
Данъчна основа за данъка, удържан при източника
за доходите на чуждестранни лица
Чл. 199. (1) Данъчната основа за определяне
на данъка, удържан при източника за доходите по
чл. 195, ал. 1, е брутният размер на тези доходи, с
изключение на случаите по ал. 3 и 4.
(2) Данъчната основа за определяне на данъка,
удържан при източника за доходите от лихви на
чуждестранни юридически лица по договори за
финансов лизинг в случаите, когато в договора не
е определен размерът є, се определя на базата на
пазарната лихва.
(3) Данъчната основа за определяне на данъка,
удържан при източника за доходите на чуждест-
ранни лица от разпоредителни действия с финан-
сови активи, е положителната разлика между про-
дажната им цена и тяхната документално доказа-
на цена на придобиване.
(4) Данъчната основа за определяне на данъка,
удържан при източника за доходите на чуждест-
ранните лица от разпореждане с недвижимо иму-
щество, е положителната разлика между продаж-
ната цена и документално доказаната цена на при-
добиване на недвижимото имущество.
(5) Продажната цена за целите на ал. 3 и 4 пред-
ставлява насрещната престация по сделката, вклю-
чително възнаграждението, различно от пари,
което се оценява по пазарни цени към датата на
начисляване на дохода.
(6) При прекратяване на договор за финансов
лизинг преди изтичане на срока му и без да се
прехвърли правото на собственост върху съответ-
ните активи—предмет на договора, неподлежа-
щите на връщане лизингови вноски се смятат за
доход от ползване на имущество, придобит от чуж-
дестранното юридическо лице към момента на
прекратяването. Внесеният данък при източника
за дохода от лихви до момента на прекратяване
на лизинговия договор се приспада от дължимия
данък при източника за дохода от ползване на
имуществото.
Г л а в а  д в а д е с е т  и  п е т а
ДАНЪЧНИ СТАВКИ
Данъчни ставки
Чл. 200. (1) Данъчната ставка на данъка върху
доходите по чл. 194 е 7 на сто.
(2) Данъчната ставка на данъка върху доходите
по чл. 195 е 10 на сто.
Г л а в а  д в а д е с е т  и  ш е с т а
ДЕКЛАРИРАНЕ НА ДАНЪКА
Деклариране на данъка. Удостоверение за удържан
данък върху доходи на чуждестранни лица
Чл. 201. (1) Лицата, удържали и внесли данъка
при източника по чл. 194 и 195, и лицата, начисли-
ли дохода по чл. 12, ал. 3 и 8, декларират това об-
стоятелство пред териториалната дирекция на
Националната агенция за приходите, където е ре-
гистриран или подлежи на регистрация платецът
на дохода, чрез декларация по образец. Деклара-
цията се подава за всяко тримесечие в срок до края
на месеца, следващ тримесечието.
(2) Когато платецът на дохода не подлежи на
регистрация, данъчната декларация се подава в
Териториална дирекция на Националната агенция
за приходите—София.
(3) В случаите, когато платецът на дохода е лице,
което не е задължено да удържа и внася данък,
декларацията се подава от получателя на дохода в
срок до подаване на искането за издаване на удос-
товерение по ал. 4, но не по-късно от срока по ал. 1.
(4) По искане на заинтересованото лице за вне-
сения по реда на този закон данък върху доходи
на чуждестранни юридически лица се издава удос-
товерение по образец. Удостоверението се изда-
ва от териториалната дирекция на Националната
агенция за приходите, където подлежи на внася-
не данъкът.
Г л а в а  д в а д е с е т  и  с е д м а
ВНАСЯНЕ НА ДАНЪКА
Внасяне на данъка
Чл. 202. (1) Платците на доходи, удържащи
данъка при източника по чл. 194, са длъжни да
внесат дължимите данъци, както следва:
1. в тримесечен срок от началото на месеца,
следващ месеца, през който е взето решението за
разпределяне на дивиденти или ликвидационни
дялове—в случаите, когато притежателят на дохо-
да е местно лице на държава, с която Република
България има влязла в сила спогодба за избягване
на двойното данъчно облагане;
2. в срок до края на месеца, следващ месеца,
през който е взето решението за разпределяне на
дивиденти или ликвидационни дялове—за всички
останали случаи.