Държавен вестник, бр. 2, 2015 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  2
спортистът е длъжен да бъде на разположе-
ние за извънсъстезателно тестване без пред­
известие, както и при поискване да спазва 
изискванията за подаване на информация 
за местонахождението си по Международ-
ния стандарт за тестване и разследвания на 
САА. В посочения шестмесечен период при 
извършване на извънсъстезателното тестване 
за възстановяване на състезателните права 
разходите за анализ и транспорт на пробите на 
спортиста, за командировки и за възнаграж-
дения на антидопинговите екипи се заплащат 
от състезателя или от лицензираната спортна 
организация, към която той е картотекиран.
(10) Лицензираните спортни организации 
могат да определят специфични изисквания 
за прекратяване на и завръщане към спорт-
но-състезателна дейност, различни от тези 
по ал. 9.
Чл. 11. (1) Спортистите носят отговорност 
за всяка забранена субстанция или нейни 
метаболити или маркери, открити в техните 
проби, както и за притежаването на ресурси 
за прилагане на забранен метод.
(2) Спортистите не носят отговорността 
по ал. 1, ако:
1. забранената субстанция, нейните метабо-
лити или маркери не надвишават граничното 
ниво, определено в Списъка на забранените 
субстанции и методи на САА или в Между-
народния стандарт за лаборатории на САА и 
техническите документи към него;
2. са получили РТУ на откритите забра-
нени субстанции или забранени методи и 
концентрацията им не надвишава праговите 
лимити съгласно Списъка на забранените 
субстанции и методи;
3. използването на откритата забранена 
субстанция или забранен метод е следствие от 
предприети спешни медицински мерки, въз-
препятстващи тежки увреждания на спортиста.
(3) Спортистите са длъжни да информират 
лекуващите ги лекари за отговорността си 
по ал. 1.
Чл. 12. (1) Лицензираните спортни орга-
низации приемат с решение на управителния 
си орган антидопингови правила, съобразени 
с изискванията на Кодекса и наредбата.
(2) За недопускане на нарушение на забра-
ната по чл. 45, ал. 2 от Закона за физическото 
възпитание и спорта лицензираните спортни 
организации са длъжни да не допускат кар-
тотекирани от тях спортисти или длъжност-
ни лица в администрирания от тях спорт да 
извършват нарушения на антидопинговите 
правила по чл. 6, ал. 2.
(3) При непроведен по вина на лицензирана 
спортна организация планиран или заявен 
допингов контрол всички разходи се поемат 
от лицензираната спортна организация.
Чл. 13. (1) Медицинските лица, работещи 
в областта на спорта, при лечение на спор-
тисти са длъжни:
1. да не препоръчват, предписват, дават или 
прилагат лекарства, съдържащи забранени 
субстанции, ако те могат да бъдат заменени с 
други, които не съдържат такива субстанции;
2. да не препоръчват, предписват, прилагат 
или предлагат използването на забранени 
методи, ако те могат да бъдат заменени с 
такива, които не са забранени.
(2) Медицинските лица, работещи в област­
та на спорта, при лечение на спортисти може 
да не спазят правилата по ал. 1 в случаите 
на оказване на спешна помощ.
(3) След оказване на спешната помощ по 
ал. 2 медицинското лице е длъжно незабавно 
писмено да извести изпълнителния директор 
на Антидопинговия център и спортиста за 
приложеното лечение.
Раздел II
Списък на забранените субстанции и методи 
и разрешения за терапевтична употреба
Чл. 14. (1) Световната антидопингова 
агенция изготвя и публикува като междуна-
роден стандарт, колкото често е необходимо, 
но най-малко веднъж годишно, Списък на 
забранените субстанции и методи, в който се 
изброяват забранените субстанции и забране-
ните методи. Измененията и допълненията в 
Списъка на забранените субстанции и методи 
влизат в сила за Република България по реда 
на Международната конвенция за борба с 
употребата на допинг в спорта, ратифицирана 
със закон от Народното събрание (ДВ, бр. 105 
от 2006 г.).
(2) Списъкът на забранените субстанции и 
методи се разпространява от Антидопинговия 
център до всички лицензирани спортни орга-
низации и Българския олимпийски комитет 
и се публикува на интернет страницата на 
Антидопинговия център и на Министерството 
на младежта и спорта.
(3) Списъкът на забранените субстанции 
и методи се прилага към антидопинговите 
правила, приети от всяка лицензирана спортна 
организация.
(4) За целите на прилагане на глава пета 
всички забранени субстанции се наричат 
„специфични субстанции“ с изключение на:
1. субстанциите от класовете на анаболните 
средства и хормоните;
2. онези стимуланти, хормонални антаго-
нисти и модулатори, които Списъкът на заб-
ранените субстанции и методи идентифицира 
като забранени субстанции.
(5) Забранените методи не са специфични 
субстанции.
(6) Определянето на Списъка на забране-
ните субстанции и методи от САА и класифи-
цирането в него на субстанциите в категории, 
както и класифицирането на субстанциите 
като забранени по всяко време или само при 
състезания е окончателно и не подлежи на 
оспорване от спортиста или друго лице въз