Държавен вестник, бр. 88, 2003 г., стр. 74

С Т Р .  74
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  88
2.7.3. Времето за реакция на димомера в резултат на
физичните явления в измервателната камера представ-
лява времето между момента на постъпване на газове
в уреда за измерване и момента на пълното запълване
на измервателната камера. Това време не трябва да
превишава 0,4 s.
2.7.4. Тези разпоредби се отнасят само за димомери,
които се използват за измерване на оптическата плът-
ност при свободно ускоряване.
2.8. Налягане на измерваните газове и на продухва-
щия въздух
2.8.1. Налягането на отработилите газове в измер-
вателната камера не трябва да се различава с повече от
75 mm (H2O) от атмосферното налягане.
2.8.2. Колебанията в налягането на измерваните га-
зове и на продухващия въздух не трябва да причиняват
изменения на стойността на коефициента на поглъщане
на светлината, по-големи от 0,05 m-1 при измерване на
газове с коефициент на поглъщане на светлината 1,7 m-1.
2.8.3. Димомерът трябва да бъде оборудван с подхо-
дящи устройства за измерване на налягането в измер-
вателната камера.
2.8.4. Пределните стойности за колебанията на наля-
гането на газовете и на продухващия въздух в измерва-
телната камера се посочват от производителя на уреда.
2.9. Температура на измерваните газове
2.9.1. Във всяка точка от измервателната камера тем-
пературата на газовете в момента на измерването тряб-
ва да бъде между 70 °С и максималната температура,
определена от производителя на димомера, така че сне-
тите в този температурен диапазон показания да не ва-
рират с повече от 0,1 m-1, когато камерата е запълнена с
газ с коефициент на поглъщане на светлината 1,7 m-1.
2.9.2. Димомерът трябва да бъде оборудван с подхо-
дящи устройства за измерване на температурата в из-
мервателната камера.
3. Действителна дължина “L” на димомера
3.1. Общи положения
3.1.1. При някои типове димомери газовете между
светлинния източник и фотоелемента или между проз-
рачните части, които предпазват източника и фотоеле-
мента, нямат постоянна оптическа плътност. В такива
случаи действителната дължина L е дължината на га-
зов стълб с еднородна оптическа плътност, който пре-
дизвиква същото поглъщане на светлина, както поглъ-
щането, получено при нормални условия на преминава-
не на газовете през димомера.
3.1.2. Действителната дължина на пътя на светли-
ната се получава чрез сравняване на показанието N на
нормално работещия димомер с показанието No, полу-
чено на димомера, изменен така, че изпитваните газове
да запълват точно определена дължина Lo.
3.1.3. Необходимо е да се отчетат бързо следващи
едно след друго сравнителни показания, за да се опре-
дели корекцията във връзка с изместването от нулата.
3.2. Метод за оценка на L
3.2.1. Изпитваните газове трябва да бъдат отрабо-
тили газове с постоянна оптическа плътност или свет-
лопоглъщащи газове с плътност, приблизително равна
на плътността на отработените газове.
3.2.2. Извършва се точно определяне на стълб с дъл-
жина Lo от димомера, който може да бъде запълнен
равномерно с газове за изпитване и чиито основи са
приблизително перпендикулярни на пътя на светлин-
ните лъчи. Тази дължина Lo трябва да е близка до пред-
полагаемата действителна дължина на димомера.
3.2.3. Измерва се средната температура на изпитва-
ните газове в измервателната камера.
3.2.4. Ако е необходимо, с цел намаляване на коле-
банията на газовия поток върху тръбата за вземане на
проби и възможно най-близо до сондата може да се
монтира неголям ресивер с достатъчна вместимост.
Допуска се монтирането и на охлаждащо устройство.
Добавянето на ресивер и на охлаждащото устройство
не трябва да влияе значително върху състава на отрабо-
тилите газове.
3.2.5. Изпитването за определяне на действителната
дължина се състои в последователно пропускане на проба
от изпитваните газове през нормално работещия димо-
мер и през същия уред, изменен в съответствие с т. 3.1.2.
3.2.5.1. В хода на изпитването се извършва непре-
къснато отчитане на показанията на димомера чрез ре-
гистриращо устройство, чието време за реакция е равно
на или е по-малко от времето за реакция на димомера.
3.2.5.2. При нормално работещ димомер показани-
ето за оптическа плътност по линейната скaла се обоз-
начава с N, а показанието за средната температура на
газовете в градуси Келвин—с T.
3.2.5.3. Когато със същите газове за изпитване е за-
пълнена предварително известната дължина Lo, пока-
занието за оптическа плътност по линейната скaла се
обозначава с Nо, а показанието за средната температу-
ра на газовете в градуси Келвин—с Tо.
3.2.6. Действителната дължина е равна на:
N
log (1—–– )
Т
100
L = Lo . –– . ––––––––
Tо
Nо
log (1—–– )
100
3.2.7. Изпитването се повтаря с използването най-
малко на четири газа за изпитване, като получените
показания за оптическата плътност трябва да са разп-
ределени равномерно върху линейната скaла между точ-
ките 20 и 80.
3.2.8. За действителна дължина L на димомера се
приема средноаритметичната стойност от действител-
ните дължини, получени при използване на всички из-
питвани газове в съответствие с т. 3.2.6.
Приложение № 8
към чл. 19, ал. 4
Монтиране и работа с димомер
1. Димомер, работещ с взимане на проби
1.1. Монтиране за провеждане на изпитванията при
установен режим
1.1.1. Отношението между лицето на напречното се-
чение на сондата и лицето на напречното сечение на из-
пускателната тръба не трябва да е по-малко от 0,05. Про-
тивоналягането, измерено в изпускателната тръба на вхо-
да на сондата, не трябва да е по-голямо от 75 mm (H2O).
1.1.2. Сондата трябва да представлява тръба с отво-
рен край, ориентиран срещу потока на отработили га-
зове по оста на изпускателната тръба или на допълни-
телна изпускателна тръба, ако е необходима такава.
Сондата се разполага в сечение, където разпределени-
ето на дима е приблизително еднородно. За да се пос-
тигне това, сондата трябва да бъде разположена въз-
можно най-близо до края на изпускателната тръба или,
ако е необходимо, на допълнителната изпускателна
тръба, така че ако D e диаметърът на изпускателната
тръба в нейния край, предният край на сондата да се
намира в праволинеен участък с дължина най-малко 6
D пред точката за вземане на проба и 3D след същата.
При наличие на допълнителна изпускателна тръба не
трябва да се допуска проникването на въздух в мястото
на съединение.
1.1.3. Налягането в изпускателната тръба и харак-
теристиките на понижаването на налягането в тръбата
за вземане на проби трябва да са такива, че сондата да
събира проба, която в значителна степен е еквивален-
тна на пробата, която би била получена при вземане на
проби от равномерен поток.
1.1.4. Ако е необходимо, с цел отстраняване на ко-
лебанията на налягането в потока отработили газове
върху тръбата за вземане на проби и възможно най-
близо до сондата може да се монтира ресивер с доста-
тъчна вместимост. Допуска се монтирането и на ох-
лаждащо устройство.