Държавен вестник, бр. 22, 2002 г., стр. 151

Б Р О Й  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  151
ж) за преместване на предприятие или на част
от него;
з) за преустановяване (пълно или частично) на
дейност;
и) за лицензии и разрешителни със срок до един
отчетен период;
к) за вносни/износни квоти;
л) разходи за учредяване и разширяване на
дейност.
6.2. Разходи, направени за поддържане на пър-
воначално установената стандартна ефективност
на нематериален актив, се признават за текущи
разходи в периода на възникването им.
6.3. Разходи, които могат надеждно да бъдат
измерени и съотнесени към нематериален актив,
когато водят до увеличаване на очакваните ико-
номически изгоди спрямо първоначално оцене-
ната стандартна ефективност на съществуващия
актив, се отразяват като увеличение на отчетна-
та му стойност или като отделен нематериален
актив и се определят като разходи за усъвършен-
стване, когато водят до:
а) увеличаване на полезния срок на годност;
б) увеличаване на производителността;
в) подобряване на качеството на продуктите и/
или услугите;
г) разширяване на възможностите за нови про-
дукти и/или нови услуги;
д) съкращаване на производствените разходи;
е) икономически по-изгодна промяна във фун-
кционалното предназначение на актива.
6.4. При подмяна на част от нематериален ак-
тив, отчетен по реда на т. 3.5, подменената част се
отписва, а направеният разход за подмяната или
подновяването на частта от нематериалния актив
се отчита като придобиване на отделен актив.
Оценка след първоначалното признаване
7.1. Препоръчителен подход—след първоначал-
ното признаване нематериалният актив се отчита
по цена на придобиване (себестойност), намалена
с натрупаната амортизация и евентуални натрупа-
ни загуби от обезценка.
7.2. Допустим алтернативен подход—след пър-
воначалното признаване нематериалните активи
се отчитат по преоценена стойност, която е него-
вата справедлива стойност в деня на преоценката,
намалена с последващата натрупана амортизация
и евентуални последващи натрупани загуби от
обезценка.
Преоценките се осъществяват при спазване на
следните изисквания:
а) справедливата стойност на нематериалните
активи е пазарната им стойност; когато липсва
надеждна информация за пазарната им стойност,
поради специализирания характер на активите и/
или липсата на сделки с конкретен вид активи
(освен като част от продължаващ функциониране-
то си бизнес), те се оценяват по амортизираната
им възстановима стойност; тази стойност може да
се определя и чрез оценка, която се извършва от
професионални квалифицирани оценители;
б) активите, за които се прилага този подход,
и честотата на преоценките се определят със сче-
товодната политика на предприятието и зависят
от интензитета на промените в справедливите
стойности на отделните нематериални активи.
Когато в даден отчетен период се преоценява не-
материален актив, като дата на преоценка се
включва и датата на съставяне на годишния фи-
нансов отчет; не се допуска в клас от сходни нема-
териални активи да се извършват преоценки само
на отделни активи или преоценките да са с раз-
лична честота; когато честотата на преоценките
на даден нематериален актив не включва послед-
ната дата на отчетен период, за който се съставя
годишен финансов отчет (извършва се веднъж на
няколко години), към тази дата се прилагат изис-
кванията на НСС 36—Обезценка на активи, по
отношение на нематериалния актив;
в) когато се преоценява амортизируем немате-
риален актив, цялата натрупана амортизация към
датата на преоценката се преизчислява пропорци-
онално на промяната в брутната балансова стой-
ност на актива, така че балансовата стойност на
актива след преоценката да е равна на преоцене-
ната му стойност; сумата на корекцията, която е
резултат от преизчисляването на натрупаната
амортизация, съставлява част от увеличението или
намалението на балансовата стойност;
г) когато балансовата стойност на един нема-
териален актив се увеличава в резултат на прео-
ценка, увеличението се отразява като резерв от
преоценка; когато увеличението от преоценка се
предхожда от предишно намаление от преоценка
на същия актив, признато за разход, увеличението
от преоценката се признава за приход в размер на
намалението;
д) когато балансовата стойност на един нема-
териален актив се намалява в резултат на прео-
ценка, намалението се признава за разход; когато
намалението от преоценка се предхожда от пре-
дишно увеличение, което е било отразено като
преоценъчен резерв, с намалението от преоценка
се коригира преоценъчният резерв, доколкото на-
малението не надвишава сумата, посочена като
резерв от преоценка.
Отписване на нематериални активи
8.1. Нематериален актив се отписва по балан-
совата му стойност при окончателно извеждане от
употреба в предприятието.
8.2. Отписване на нематериални активи е нали-
це при:
а) продажба—разликата между нетния приход
от продажбата и балансовата стойност се отчита
като печалба или загуба;
б) замяна с други активи—не се отчита печалба
или загуба, освен ако това е предвидено в друг
счетоводен стандарт;
в) трансформиране в стока с цел последваща
продажба—по балансова стойност, освен ако е
предвидено в друг счетоводен стандарт различна
от балансовата им стойност;
г) трансформиране във финансови активи—в
съответствие със счетоводен стандарт, регламен-
тиращ такъв вид трансформация;
д) бракуване—разликата между балансовата стой-
ност и стойността на получените в резултат на бра-
куването активи се отчита като печалба или загуба.
8.3. Не е налице отписване на нематериални
активи, когато се извеждат временно от употре-
ба—за усъвършенстване, за консервиране и т.н. Раз-
ходите за консервиране (извеждане от употреба за