Държавен вестник, бр. 82, 2002 г., стр. 22

С Т Р .  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  82
МИНИСТЕРСТВО
НА ЗЕМЕДЕЛИЕТО И ГОРИТЕ
НАРЕДБА № 33
от 15 август 2002 г.
за профилактика и борба с болестта син език
по преживните животни
Раздел I
Общи положения
Чл. 1. С тази наредба се определят:
1. мерките за предпазване, ограничаване и
ликвидиране на болестта син език по прежив-
ните животни;
2. задълженията на държавните ветеринар-
номедицински органи, физическите и юриди-
ческите лица за прилагане на мерките по т. 1.
Раздел II
Мерки за предпазване от болестта син език
по преживните животни
Чл. 2. За предпазване на страната от про-
никване и разпространение на болестта син език
по преживните животни Националната ветери-
нарномедицинска служба (НВМС) организира
и провежда следните профилактични мерки:
1. периодични клинични прегледи на овце,
отглеждани в граничните селища;
2. серологични изследвания на животни ин-
дикатори, отглеждани в граничните селища;
3. контрол върху отстрела на диви преживни
животни и взимане на материали за лаборатор-
ни изследвания;
4. контрол върху видовия състав и популация-
та на вектора на болестта;
5. дезинфекция и дезинсекция на транспорт-
ните средства, превозващи животни.
Чл. 3. При установяване на болестта син език
в съседни страни освен мерките по чл. 3 в об-
ластите, граничещи със засегнатите страни,
НВМС извършва:
1. ежедневни клинични прегледи на овце;
2. аутопсия на трупове на умрели овце;
3. серологични и вирусологични изследва-
ния на селскостопански и отстреляни диви пре-
живни животни;
4. профилактично третиране срещу насеко-
ми на преживните селскостопански животни с
противоинсектицидни препарати с продължи-
телно действие и репелентен ефект.
Раздел III
Мерки при съмнение за болестта син език
Чл. 4. Ветеринарномедицинският специа-
лист, който обслужва животновъдния обект,
незабавно уведомява НВМС при съмнение за
наличие на болестта син език.
Чл. 5. Ако в животновъден обект, в който се
отглеждат преживни, има съмнение, че едно или
повече животни са заразени от вируса на синия
език, НВМС незабавно извършва клинични,
патологоанатомични и лабораторни изследва-
ния за потвърждаване или изключване наличи-
ето на болестта.
Чл. 6. (1) Възможно най-бързо след полу-
чаване на сигнал за съмнение за болестта син
език органите на НВМС предприемат следни-
те мерки:
1. поставят под наблюдение животновъдния
обект, в който има съмнение за заразяване;
2. съставят списък, който съдържа:
а) животните от възприемчивите видове;
б) умрелите и заразените животни;
в) животните, които вероятно са заразени;
г) родените и умрелите животни през време-
то, за което има съмнение за възникване на
болестта;
д) местата, които подпомагат преживява-
нето, съхраняването и размножаването на
вектора;
3. провеждат епизоотологично проучване
съгласно изискванията на тази наредба;
4. извършват периодични посещения в жи-
вотновъдния обект и в други обекти, за които
има съмнение за наличие на болестта син език,
където извършват клинични прегледи и аутоп-
сии на умрели животни или на животни със
съмнение за заразяване и изпращат проби за
лабораторна диагностика;
5. налагат забрана за придвижване на жи-
вотни към или от обекта;
6. контролират животните да се държат на
места, където са защитени от вектора, по време
на най-голямата му активност, в случай че са
налице такива места;
7. периодично третират с противоинсекти-
цидни препарати животните, сградите в живот-
новъдния обект и местата, където векторите се
размножават, и определят честотата на трети-
ране в зависимост от действието на препарати-
те и климатичните условия;
8. организират унищожаването на труповете
на умрели животни в заразения животновъден
обект чрез изгаряне или загробване съгласно
изискванията на Наредба № 29 от 2002 г. за ве-
теринарно-санитарните изисквания при съби-
рането и обезвреждането на отпадъци от живо-
тински произход (ДВ, бр. 75 от 2002 г.).
(2) Националната ветеринарномедицинска
служба съхранява списъка по ал. 1, т. 2 и прове-
рява данните по ал. 1, т. 2, букви “а”, “б”, “в” и
“г” при всяко посещение в животновъдния обект.
(3) Собствениците и управителите на живот-
новъдни обекти, в които има съмнение, че едно
или повече животни са заразени от болестта
син език, предприемат предпазните мерки, по-
сочени в ал. 1, т. 5 и 6.
(4) Националната ветеринарномедицинска
служба предприема мерките, посочени в ал. 1,
и за други животновъдни обекти, в които се
отглеждат преживни, в зависимост от тяхното
географско разположение или контакти със
заразения животновъден обект.