Държавен вестник, бр. 3, 2011 г., стр. 91

БРОЙ  3	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  91  
3. осигуряване на достоверност на данните 
от стратегическите карти за шум и предоста-
вяне на информация за разработване на пла-
нове за действие за намаляване на шумовото 
натоварване;
4. осигуряване на информация при извърш-
ване на оценка на вредните ефекти на шума 
върху здравето на населението;
5. осъществяване на информационен обмен.
Чл. 5. (1) Националната система за мони-
торинг на шума обхваща всички агломерации 
и преминаващите през тях участъци от основ-
ните пътища, основните железопътни линии 
и основните летища, както и промишлените 
източници на шум.
(2) В националната система за мониторинг 
на шума могат да бъдат включени и други 
по-малки населени места след мотивирано 
предложение на директора на съответната 
регионална инспекция по опазване и контрол 
на общественото здраве (РИОКОЗ), на чиято 
територия се намира населеното място, до 
главния държавен здравен инспектор.
Чл. 6. (1) Националната система за монито-
ринг на шума включва пунктове, разпределени, 
както следва:
1. в райони, прилежащи към пътни, желе-
зопътни и въздушни трасета;
2. в райони на промишлени източници на 
шум;
3. в райони на обекти, подлежащи на уси-
лена шумозащита.
(2) Броят, разположението и разпределе-
нието на пунктовете за мониторинг на шума, 
както и периодичността на измерванията и/
или изчисленията се определят по методика, 
утвърдена от министъра на здравеопазването.
Чл. 7. Дейността на националната система 
за мониторинг на шума се организира на на-
ционално и регионално ниво.
Чл. 8. Директорът на Националния център 
по опазване на общественото здраве (НЦООЗ) 
организира и ръководи методически национал-
ната система за мониторинг на шума.
Чл. 9. Директорите на РИОКОЗ организират 
и провеждат мониторинга на шума в урбани-
зираните територии по чл. 5.
Чл. 10. (1) За урбанизираните територии 
по чл. 5 се изготвят програми за мониторинг 
на шума.
(2) Програмите по ал. 1 съдържат:
1. описание на обекта на мониторинг;
2. брой и разположение на пунктовете за 
мониторинг;
3. наблюдавани показатели;
4. период на извършване на измервания-
та – време на денонощието, сезон, честота на 
отчитане на резултатите;
5. териториален обхват;
6. кадрово осигуряване;
7. използвани методи (измерване и/или 
изчисление).
(3) Програмите за мониторинг на шума 
в урбанизираните територии се изготвят от 
РИОКОЗ, на чиято територия се намират, и 
се утвърждават от главния държавен здравен 
инспектор.
Чл. 11. Програмите за мониторинг на шума 
се актуализират след мотивирано предложение 
от директора на РИОКОЗ или кмета на съот-
ветната община и се утвърждават от главния 
държавен здравен инспектор.
Раздел III
Регистриране, обработка и съхранение на резул-
татите от измерванията и/или изчисленията от 
националната система за мониторинг на шума
Чл. 12. Измерванията и/или изчисленията в 
пунктовете за мониторинг на шума се извършват 
от акредитирани лаборатории. Резултатите от 
измерванията и/или изчисленията се записват 
в протоколите съгласно приложения № 1 и 2.
Чл. 13. Регионалните инспекции за опазване 
и контрол на общественото здраве:
1. създават база данни, в която събират 
данните от всички измервания и/или изчисле-
ния, извършвани в пунктовете за мониторинг 
на шума, разположени на тяхната територия;
2. изготвят годишни доклади с анализ и 
оценка на шумовото натоварване за съответната 
урбанизирана територия;
3. предоставят данните по т. 1 с докладите 
по т. 2 в НЦООЗ в срок до 15 декември на 
същата календарна година.
Чл. 14. Националният център по опазване на 
общественото здраве изготвя обобщен годишен 
доклад за шумовото натоварване в урбанизира-
ните територии като част от годишния доклад 
за състоянието на здравето на гражданите и 
го изпраща в Министерството на здравеопаз-
ването в срок до два месеца след изтичане на 
календарната година.
Чл. 15. Информацията от националната 
система за мониторинг на шума е публична и 
се съхранява на национално ниво в НЦООЗ 
и на регионално ниво – в РИОКОЗ.
Раздел IV
Изисквания за провеждане на собствен монито-
ринг и контролни измервания от промишлени 
източници на шум в околната среда
Чл. 16. (1) Измерванията и/или изчисле-
нията на показателите за шум, излъчван от 
промишлени източници, са:
1. собствени периодични измервания, кои-
то се възлагат от оператора на промишления 
източник по смисъла на Закона за опазване 
на околната среда (ЗООС); 
2. контролни измервания, които се възла-
гат от министъра на околната среда и водите, 
директорите на регионалните инспекции по 
околната среда и водите (РИОСВ) или упъл-
номощени от тях длъжностни лица.
(2) Измерванията по ал. 1 се извършват от 
акредитирани лаборатории.
Чл. 17. (1) Текущият контрол на шума от 
промишлени източници се извършва по пред-
варително изготвени годишни графици.