Държавен вестник, бр. 67, 2014 г., стр. 42

СТР.  42	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  67
Чл. 11. (1) Предложения за включване на 
заболявания в списъка могат да отправят:
1. практикуващи медицински специалисти 
с призната медицинска специалност;
2. национални консултанти;
3. ръководители на експертни центрове;
4. координатори на референтни мрежи;
5. медицински научни дружества;
6. представителни организации за защита 
правата на пациентите;
7. пациентски организации, представящи 
България в Европейската организация за 
редки болести EURORDIS.
(2) Предложенията се отправят до министъ­
ра на здравеопазването и към тях се прилага 
информация за:
1. определението, наименованието и кода 
на заболяването;
2. епидемиологични данни за заболяването 
в Република България и Европейския съюз;
3. оценка на съответствието на заболяването 
с дефиницията за рядко заболяване съгласно 
§ 1, т. 42 от допълнителните разпоредби на 
Закона за здравето;
4. критерии и алгоритми за диагностици­
ране на заболяването;
5. алгоритми за лечение, проследяване и 
рехабилитация на заболяването;
6. необходими дейности за профилактика 
на заболяването, ако такива са приложими;
7. предложения за организация на медицин­
ското обслужване на пациентите и за финан­
сиране на съответните дейности, съобразени 
с действащата в страната нормативна уредба;
8. описание на опита с конкретни паци­
енти със съответното рядко заболяване, ако 
има такъв.
(3) Информацията по ал. 2, т. 2, 4, 5 и 6 
следва да се основава на научни публикации 
за заболяването от последните пет години, 
за които се прилага библиографска справка. 
(4) Министърът на здравеопазването може 
да инициира включване на заболяване в спи­
съка, като уведоми съответния национален 
консултант за подготовка на информацията 
по ал. 2. 
(5) Включване на рядко заболяване в списъ­
ка може да бъде инициирано и от комисията 
в случаите по чл. 26, ал. 4.
Чл. 12. (1) Министърът на здравеопазва­
нето изпраща на комисията всяко постъпило 
предложение за включване на заболяване в 
списъка за изразяване на становище.
(2) Комисията в тримесечен срок изразява 
становище по предложението, което съдържа 
анализ на информацията по чл. 11, ал. 2, и 
предлага на министъра на здравеопазването 
да включи или да не включи заболяването 
в списъка.
(3) В хода на работата си по ал. 2 ко­
мисията може да изиска допълнителна 
информация от отправилия предложението, 
Чл. 6. (1) Комисията провежда заседания, 
ако на тях присъства 1/2 от състава є.
(2) Решенията на комисията се вземат с 
мнозинство повече от 2/3 от присъстващите.
Чл. 7. Комисията може да кани за участие в 
заседанията си специалисти от различни обла­
сти, свързани с разискваните от нея въпроси.
Чл. 8. Административното и техническото 
обслужване на дейността на комисията се 
осигурява от националния център.
Г л а в а  т р е т а
СПИСЪК НА РЕДКИТЕ ЗАБОЛЯВАНИЯ, 
УСТАНОВЕНИ В РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ
Чл. 9. (1) Списъкът съдържа заболяванията, 
за които е налице информация, медицински и/
или организационен опит при профилактиката, 
диагностиката, лечението, проследяването и/
или рехабилитацията им в страната.
(2) Списъкът се използва:
1. при провеждане на процедурите по 
обозначение на експертните центрове и рефе­
рентните мрежи за редки заболявания;
2. за воденето на Националния регистър 
на пациентите с редки заболявания;
3. за развитието на медицинската наука 
и практика;
4. за планиране на дейности по профилак­
тика, диагностика, лечение, проследяване и 
рехабилитация на редките заболявания;
5. за осъществяване на европейското и 
международното сътрудничество за обмен на 
информация и опит за високоспециализирано 
и навременно медицинско обслужване на па­
циентите с редки заболявания в съответната 
държава;
6. за други цели по решение на министъра 
на здравеопазването. 
Чл. 10. (1) Списъкът се съставя по наиме­
нованието и кода на заболяванията съгласно 
Международната класификация на болести­
те – 10-а ревизия, въведена с Наредба № 42 
от 2004 г. за въвеждане на Международната 
статистическа класификация на болестите и 
проблемите, свързани със здравето – десета 
ревизия (ДВ, бр. 111 от 2004 г.).
(2) В случай че заболяването няма уста­
новен самостоятелен код по ал. 1, в списъка 
допълнително се посочват наименованието 
и кодът съгласно Базата данни „Орфанет“, 
популяризирана с Директива № 2011/24/ЕС 
на Европейския парламент и на Съвета от 
9 март 2011 г. за упражняване на правата 
на пациентите при трансгранично здравно 
обслужване (ОВ, L 88/45 от 4 април 2011 г.). 
(3) Министърът на здравеопазването по 
предложение на председателя на комисията 
утвърждава със заповед правила за посочване 
на наименованията и кодирането на редките 
заболявания, за които няма установени кодове 
по ал. 1 и 2.