Държавен вестник, бр. 10, 2004 г., стр. 72

С Т Р .  72
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  10
т. 3 на § 6 от Постановление № 94 на Министер-
ския съвет от 22.IV.2003 г., обнародвано в “Дър-
жавен вестник”, бр. 41 от 2003 г., с която е отме-
нена т. 4 от досегашната ал. 2 на чл. 12 от Пра-
вилника за прилагане на Закона за лова и опаз-
ване на дивеча, наричан по-долу за краткост
ППЗЛОД, с молба да се отмени като незаконо-
съобразна поради противоречието є с матери-
алноправни разпоредби и несъответствието є с
целта на закона—отменителни основания по
чл. 12, т. 4 и 5 ЗВАС.
Като основен аргумент в подкрепа на иска-
нето си жалбоподателят сочи противоречието
на обжалваната правна норма с разпоредбите
и целите на чл. 19, ал. 2 от Конституцията на
Република България, чл. 15, ал. 1 от Закона за
нормативните актове, чл. 1, ал. 2 и чл. 2, ал. 1,
т. 2 от Закона за защита на конкуренцията, съг-
ласно които следва да се създават условия за
еднакво и равнопоставено положение на сто-
панските субекти, независимо дали те са дър-
жавни или частни, да упражняват незабранена
от закона стопанска дейност и да се конкури-
рат помежду си с оглед повишаване качество-
то на предлаганите стоки и услуги и защита на
потребителя.
Ответникът—Министерският съвет, чрез
процесуалния си представител моли съда да
отхвърли жалбата като неоснователна. Прие-
тите с обжалвания нормативен акт изменения
и допълнения на ППЗЛОД не противоречат на
закона, тъй като при досегашния режим на
подготовка на ловци се допускало неограничен
брой лица да организират курсове за обучение
и е имало случаи на корупция, което с измене-
нията ще се премахне.
Заинтересуваната страна—министърът на
земеделието и горите, не изпраща представи-
тел, но в подробна писмена защита моли съда
да отхвърли жалбата като неоснователна.
Върховният административен съд—петчле-
нен състав, като извърши проверка и анализ на
представените по делото писмени доказателст-
ва и съобрази направените искания, намира, че
жалбата е допустима и основателна.
С обжалвания текст на ПМС № 94 от
22.IV.2003 г. Министерският съвет е отменил
разпоредбата на т. 4 от предишната ал. 2 на чл. 12
ППЗЛОД, с която се дава право на юридически
лица извън ловните сдружения по чл. 30, ал. 1
ЗЛОД, висшите и средните учебни заведения, в
които се изучава дисциплината “ловно стопан-
ство”, и държавните дивечовъдни станции да
организират и провеждат курсове за придоби-
ване на право на лов.
Правилникът за прилагане на Закона за лова
и опазване на дивеча е издаден от Министерс-
кия съвет на основание § 11 от преходните и
заключителните разпоредби на Закона за лова
и опазване на дивеча, наричан за краткост
ЗЛОД, и като подзаконов нормативен акт след-
ва да уреди материята, за която е предвидено да
бъде издаден, и да съответства на Конституци-
ята и законите—чл. 12 и чл. 15, ал. 1 от Закона
за нормативните актове.
Правото на лов, което е едно от обществени-
те отношения, уредени със ЗЛОД, е регламен-
тирано в глава трета на този закон, която в
своите текстове предвижда специализиран дър-
жавен контрол върху лицата, които искат да
придобият това право, чрез създаването на ко-
мисия, назначена със заповед на министъра на
земеделието и горите, която да проведе с тях
теоретичен и практически изпит по теми от
няколко области, свързани с лова, опазването
на дивеча и боравенето с оръжие. Тази комисия
е независим държавен орган, който има за цел
да приложи еднакви критерии спрямо всички
кандидат-ловци, независимо къде са били под-
готвяни, и да предложи да бъде издаден билет
за лов само на тези от тях, които успешно са
издържали изпитите.
Законът за лова и опазване на дивеча е бил
изменен за последен път с “Държавен вест-
ник”, бр. 79 от 2002 г., като по-детайлно е било
регламентирано придобиването на право на лов
и е била въведена препоръчителна норма от 75
хектара ловна площ за един ловец. С разпоред-
бата на чл. 28, ал. 1 ЗЛОД законодателят е ов-
ластил Министерския съвет с правилника за
прилагане на закона да определи реда и начи-
на за придобиване на право на лов, на подбор-
но ловуване и на ловни водачи, като никъде в
глава трета не е поставил ограничение относ-
но лицата, които имат право да провеждат кур-
сове за подготовка на ловци, нито е въвел раз-
решителен режим или критерии, на които те
трябва задължително да отговарят, за да из-
вършват тази дейност.
Дейността по обучение и подготовка на кан-
дидати за придобиване на право на лов без-
спорно е стопанска дейност и ако нейното уп-
ражняване не е ограничено от Конституцията
или закона, не би трябвало с подзаконов нор-
мативен акт да се ограничава кръгът на лица-
та, които могат да я упражняват, както и да се
дава право само на определен кръг субекти да
я извършват. Това произтича от разпоредба-
та на чл. 19, ал. 2 от Конституцията на Репуб-
лика България, според която законът създава
и гарантира на всички граждани и юридичес-
ки лица еднакви правни условия за стопанска
дейност, като предотвратява злоупотребата с
монополизма, нелоялната конкуренция и за-
щитава потребителя.
Разпоредбата на чл. 12, ал. 2 ППЗЛОД пре-
ди изменението му с обжалвания текст от ПМС
№ 94 от 22.IV.2003 г. е давала право на ловните
сдружения по чл. 30, ал. 1 ЗЛОД, на висшите и
средните учебни заведения, в които се изучава
дисциплината “ловно стопанство”, на държав-
ните дивечовъдни станции и на други юриди-
чески лица да организират и провеждат курсо-
ве за обучение и подготовка на кандидати за