Държавен вестник, бр. 76, 2021 г., стр. 65

БРОЙ  76	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  65  
Глава 6.7 - Проектиране, конструкция, проверка и изпитване на преносими цистерни и многоелементни газови контейнери 
 
671 
 
.4 
вертикално надолу:  два пъти максимално допустимата брутна маса (общо натоварване, включително 
ефекта на гравитацията), умножена по ускорението, дължащо се на гравитацията (g). * 
 
6.7.2.2.13 
При всяка от силите по 6.7.2.2.12 коефициентът на безопасност, който трябва да се спазва, е следният: 
 
.1  за метали с ясно определена граница на провлачване - коефициент на безопасност 1,5 спрямо 
гарантираната якост на провлачване; или 
 
  .2    за метали без ясно определена граница на провлачване - коефициент на безопасност 1,5 спрямо 
гарантираната 0.2% граница на провлачване и за аустенитните стомани 1% граница на провлачване. 
 
6.7.2.2.14 
   Стойността на якостта на провлачване или на границата на провлачване е стойността съгласно 
националните или международните стандарти за материалите. Когато се използват аустенитни стомани, 
определените минимални стойности на якост на провлачване или граница на провлачване в съответствие 
със стандартите за материалите могат да бъдат увеличени с до 15%, когато тези по-високи стойности са 
удостоверени в сертификата за проверка на материала. Когато не съществува материален стандарт за 
въпросния метал, стойността на използваната якост на провлачване или граница на провлачване се 
одобрява от компетентния орган. 
 
6.7.2.2.15 
Преносимите цистерни следва да могат да бъдат заземени, когато са предназначени за превоз на 
вещества, отговарящи на критериите за точка на възпламеняване от клас 3, включително вещества с 
повишена температура, транспортирани над точката им на възпламеняване. Предприемат се мерки за 
предотвратяване на опасни електростатични разряди. 
 
6.7.2.2.16 
Когато за определени вещества се изисква от приложимата инструкция за преносими цистерни, посочена в 
колона 13 от списъка на опасните товари, или от специална разпоредба за преносими цистерни, посочена 
в колона 14, преносимите цистерни се осигуряват с допълнителна защита, която може да бъде под 
формата на допълнителна дебелина на корпуса или по-високо изпитвателно налягане, като 
допълнителната дебелина на корпуса или по-високото изпитвателно налягане се определят предвид 
присъщите рискове, свързани с превоза на съответните вещества. 
 
6.7.2.2.17 
Топлинната изолация, която е в директен контакт с корпуса, предназначен за вещества, превозвани при  
повишени температури, трябва да е най-малко с 50°C по-висока от максималната проектна температура на 
цистерната. 
 
6.7.2.3 Критерии за конструкцията 
6.7.2.3.1 
 
 Корпусите трябва да бъдат с конструкция, която може да бъде подложена на математически или 
експериментален стрес анализ чрез съпротивителни тензодатчици или чрез други методи, одобрени от 
компетентния  орган. 
 
6.7.2.3.2 
 
Корпусите се проектират и конструират така, че да издържат на хидравлично изпитвателно налягане, не 
по-ниско от 1,5 пъти проектното налягане. Определени са специални разпоредби за дадени вещества  в 
приложимата инструкция за преносими цистерни, посочена в колона 13 от списъка на опасните товари и 
описана в 4.2.5, или в специална разпоредба за преносими цистерни, посочена в колона 14 от списъка на 
опасните товари и описана в 4.2.5.3. Минималната дебелина на корпуса не трябва да бъде по-малка от 
определената за тези корпуси в 6.7.2.4.1 до 6.7.2.4.10. 
 
6.7.2.3.3 
За метали с ясно определена граница на провлачване или характеризиращи се с гарантирана якост на 
провлачване (0,2% якост на провлачване, обикновено, или 1% якост на провлачване за аустенитни 
стомани), първичното мембранно напрежение σ (сигма) в корпуса не трябва да надвишава 0,75Re или 
0,50Rm, в зависимост от това коя от двете стойности е по-ниска, при изпитвателното налягане, където: 
Re  ൌ якост на провлачване в N/mm2, или 0,2% якост на провлачване, или, за аустенитни стомани, 1% 
якост на провлачване; 
Rm ൌ  минимална якост на опън в N/mm2. 
6.7.2.3.3.1 
 Стойностите на R e и Rm, които трябва да се използват, са определените минимални стойности в 
съответствие с националните или международните стандарти за материалите. Когато се използват 
аустенитни стомани, определените минимални стойности за Re и Rm съгласно стандартите за материалите 
могат да бъдат увеличени с до 15%, когато тези по-високи стойности са удостоверени в сертификата за 
проверка на материала.  Когато не съществува материален стандарт за въпросния метал, стойностите на Re 
и Rm се одобряват от компетентния орган или от упълномощен от него орган. 
 
6.7.2.3.3.2 
 Стомани, които имат съотношение на Re/Rm от повече от 0,85, не са разрешени за конструкциите на 
заварени корпуси. Стойностите на R e и Rm, които се използват за определяне на това съотношение, са 
стойностите, посочени в сертификата за проверка на материала. 
 
6.7.2.3.3.3 
 Стоманите, използвани в конструкцията на корпуси, трябва да имат удължение при счупване, в проценти, 
не по-малко от 10 000/Rm, с абсолютен минимум 16% за дребнозърнести стомани и 20% за други стомани. 
Алуминият и алуминиевите сплави, използвани в конструкцията на корпусите, трябва да имат удължение 
при счупване, в проценти, не по-малко от 10 000 /6Rm, с абсолютен минимум 12 %. 
 
6.7.2.3.3.4 
 За да се определят действителните стойности за материалите, трябва да се отбележи, че за металните 
листове оста на образеца за изпитване на опън трябва да бъде перпендикулярна (напречно) на посоката 
на търкаляне. Постоянното удължение при счупване се измерва върху изпитвателни образци с 
правоъгълно напречно сечение в съответствие с ISO 6892:1998, като се използва дължина от 50 mm. 
Глава 6.7 - Проектиране, конструкция, проверка и изпитване на преносими цистерни и многоелементни газови контейнери 
672 
6.7.2.4 Минимална дебелина на корпуса 
6.7.2.4.1 
 Минималната дебелина на корпуса е по-голямата дебелина въз основа на: 
.1 минималната дебелина, определена в съответствие с разпоредбите на 6.7.2.4.2 до 6.7.2.4.10; 
.2 
минималната дебелина, определена в съответствие с признатия код за съдове под налягане, 
включително разпоредбите на 6.7.2.3; и 
.3 минималната дебелина в приложимата инструкция за преносими цистерни, посочена в колона 13 от 
списъка на опасните товари, или в специална разпоредба за преносими цистерни, посочена в колона 14. 
6.7.2.4.2 
Цилиндричните части, краищата (главите) и капаците на люковете на корпусите с диаметър не по-голям от 
1,80 m трябва да бъдат с дебелина не по-малка от 5 mm при еталонната стомана или с еквивалентна 
дебелина при метала, който ще се използва. Корпусите с диаметър над 1,80 m трябва да бъдат с 
дебелина не по-малка от 6 mm при еталонната стомана или с еквивалентна дебелина при метала, който 
ще се използва, с изключение на това, че за прахообразни или гранулирани твърди вещества от 
опаковъчна група II или III изискването за минимална дебелина може да бъде намалено до не по-малко от 
5 mm при еталонната стомана или с еквивалентна дебелина при метала, който ще се използва. 
6.7.2.4.3 
Когато е осигурена допълнителна защита срещу повреда на корпуса, преносимите цистерни с 
изпитвателно налягане, по-малко от 2,65 бара, могат да са с намалена минимална дебелина на корпуса, 
пропорционално на осигурената защита, както е одобрено от компетентния орган. Въпреки това, корпусите 
с диаметър не по-голям от 1,80 m трябва да бъдат с дебелина не по-малка от 3 mm при еталонната 
стомана или с еквивалентна дебелина при метала, който ще се използва. Корпусите с диаметър, по-голям 
от 1,80 m, трябва да са с дебелина не по-малко от 4 mm при еталонната стомана или с еквивалентна 
дебелина при метала, който ще се използва. 
6.7.2.4.4 
Цилиндричните части, краищата (главите) и капаците на люковете на всички корпуси трябва да бъдат с 
дебелина не по-малка от 3 mm, независимо от материала на конструкцията. 
6.7.2.4.5 
Допълнителната защита, посочена в 6.7.2.4.3, може да бъде осигурена чрез цялостна външна структурна 
защита, като например подходяща конструкция тип „сандвич“, с външна обвивка (кожух), закрепена към 
корпуса, конструкция с две стени или чрез обграждане на корпуса в рамка с надлъжни и напречни 
конструктивни елементи. 
6.7.2.4.6 
Еквивалентната дебелина на даден метал, различна от дебелината, предписана за еталонната стомана в 
6.7.2.4.3, се определя, като се използва следното уравнение: 
където: 
 
е1 
 ൌ 
необходимата еквивалентна дебелина (в mm) на използвания метал; 
 е0 
 ൌ 
минимална дебелина (в mm) на еталонната стомана, посочена в приложимата 
инструкция за преносими цистерни или в специална разпоредба за преносими цистерни, 
посочена в колона 13 или 14 от списъка на опасните товари; 
Rm1   
ൌ 
 гарантирана минимална якост на опън (в N/mm2) на метала, който ще се използва 
(вижте 6.7.2.3.3); 
A1 
 ൌ 
гарантирано минимално удължение при счупване (в %) на метала, който ще се 
използва в съответствие с националните или международни стандарти. 
6.7.2.4.7 
Когато в приложимата инструкция за преносими цистерни в 4.2.5.2.6 е посочена минимална дебелина 
от 8 mm, 10 mm или 12 mm, трябва да се отбележи, че тези дебелини се основават на свойствата на 
еталонната стомана и диаметър на корпуса от 1,80 m. Когато се използва метал, различен от мека 
стомана (вижте 6.7.2.1), или когато корпусът има диаметър над 1,80 m, дебелината се определя, като 
се използва следното уравнение: 
 
 
където: 
е1 
 ൌ 
  необходимата еквивалентна дебелина (в mm) на използвания метал; 
e0 
 ൌ 
  минимална дебелина (в mm) на еталонната стомана, посочена в приложимата 
инструкция за преносими цистерни или в специална разпоредба за преносими цистерни, посочена 
в колона 13 или 14 от списъка на опасните товари; 
d1 
 ൌ 
диаметър на корпуса (в m), но не по-малък от 1,80 m; 
Rm1  ൌ   гарантирана минимална якост на опън (в N/mm2) на метала, който ще се използва  
(вижте 6.7.2.3.3); 
A1 
 ൌ 
 гарантирано минимално удължение при счупване (в %) на метала, който ще се 
използва в съответствие с националните или международни стандарти. 
6.7.2.4.8 
Дебелината на стената в никакъв случай не трябва да бъде по-малка от предписаната в 6.7.2.4.2, 
6.7.2.4.3 и 6.7.2.4.4. Всички части на корпуса трябва да имат минимална дебелина, както е определена 
в 6.7.2.4.2 до 6.7.2.4.4. Тази дебелина не трябва да включва никаква корозия. 
6.7.2.4.9 
Когато се използва мека стомана (вижте 6.7.2.1), не се изисква изчисление с помощта на уравнението в 
6.7.2.4.6. 
 
6.7.2.4.10 
   Дебелината на плочата не трябва да се променя внезапно при закрепването на краищата (главите) 
към цилиндричната част на корпуса.