Държавен вестник, бр. 29, 2007 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  29
(4) Когато семейството не е създадено при
условията на ал. 1, по отношение на членовете
на семейството на чужденеца по чл. 33а, ал. 1 се
прилагат общите правила за влизане и преби-
ваване на чужденци в Република България.
Чл. 33д. Службите за административен кон-
трол на чужденците уведомяват другата държа-
ва—членка на Европейския съюз, за предоста-
веното право на дългосрочно пребиваване на
чужденеца по чл. 33а, ал. 1.
Чл. 33е. (1) Службите за административен
контрол на чужденците отказват разрешение за
дългосрочно пребиване на чужденец по чл. 33а,
ал. 1 или на членовете на неговото семейство:
1. когато не отговаря на условията за полу-
чаване на право на дългосрочно пребиваване,
определени в този раздел;
2. на основанията по чл. 10 или 11;
3. когато чужденецът или членовете на него-
вото семейство не пребивават на територията на
Република България на законно основание.
(2) Разрешението за дългосрочно пребиване
на чужденец по чл. 33а, ал. 1 или на членовете
на неговото семейство се отнема, когато са
отпаднали основанията за пребиваването им и
в случаите по чл. 26, ал. 2.
(3) Отказът или отнемането на правото на
дългосрочно пребиваване подлежат на оспор-
ване по реда на Административнопроцесуал-
ния кодекс.
Чл. 33ж. (1) Когато са налице основанията
за отказ на разрешение за дългосрочно преби-
ваване, органите на Министерството на вътреш-
ните работи връщат незабавно и без формал-
ности чужденеца по чл. 33а, ал. 1 или членовете
на неговото семейство в държавата—членка на
Европейския съюз, в която те имат разрешение
за дългосрочно пребиваване.
(2) В случаите по ал. 1 органите на Минис-
терството на вътрешните работи уведомяват
компетентните органи на другата държава—
членка на Европейския съюз.
Чл. 33з. (1) Когато чужденецът по чл. 33а,
ал. 1 или членовете на неговото семейство пред-
ставляват сериозна заплаха за обществената
сигурност и ред, органите на Министерството
на вътрешните работи могат да ги експулсират
от територията на Европейския съюз и преди
те да са получили право на дългосрочно преби-
ваване в Република България, след съгласуване
с компетентните органи на другата държава—
членка на Европейския съюз, в която те имат
разрешение за дългосрочно пребиваване.
(2) При експулсирането се отчита продължи-
телността на пребиваване на чужденеца на тери-
торията на Република България, възрастта, здра-
вословното състояние, семейното положение,
социалната интеграция, както и наличието на
връзка с държавата на пребиваване или липсата
на връзка с държавата по произход на лицето.
(3) Органите на Министерството на вът-
решните работи уведомяват компетентните
органи на другата държава—членка на Евро-
пейския съюз, за изпълнението на решението
за експулсиране.”
§ 28. В чл. 40 се създава ал. 3:
“(3) Препис от влязлата в сила заповед за
отнемане правото на постоянно пребиваване на
чужденец в Република България се изпраща на
общината по постоянния му адрес за отбеляз-
ване в регистъра на населението.”
 § 29. Създава се нов чл. 42а:
“Чл. 42а. Експулсира се и чужденец, преби-
ваващ на територията на Република България,
за който е издадено решение за експулсиране
от компетентните органи на друга държава—
членка на Европейския съюз.”
§ 30. Създават се чл. 42б—42ж:
“Чл. 42б. (1) Експулсирането по чл. 42а се
изпълнява, когато решението за експулсиране
не е отменено или временно спряно за изпълне-
ние от държавата—членка на Европейския
съюз, която го е издала, и когато:
1. чужденецът представлява сериозна и ре-
ална заплаха за обществения ред или за нацио-
налната сигурност поради това, че:
а) по отношение на него има влязла в сила
присъда за престъпление, за което е наложено
наказание лишаване от свобода не по-малко от
една година;
б) има достатъчно данни, че е извършил
тежко престъпление или има достатъчно дан-
ни за неговото намерение да извърши такова
престъпление на територията на държава—
членка на Европейския съюз;
2. решението за експулсиране на чужденеца
е на основание, че той не спазва изискванията
на законодателството за влизане и пребивава-
не на чужденци в държавата—членка на Евро-
пейския съюз, която го е издала.
(2) В случаите по ал. 1, т. 1, когато чуждене-
цът има разрешение за пребиваване в Републи-
ка България, се прилага и чл. 42, ал. 2.
Чл. 42в. (1) Експулсирането по чл. 42а се из-
пълнява след получаване от компетентните ор-
гани на държавата—членка на Европейския
съюз, която е издала решението за експулси-
ране, на потвърждение, че не е отменено или
временно спряно за изпълнение, както и на
документи, потвърждаващи самоличността на
чужденеца.
(2) Изпълнението на решение за експулси-
ране, издадено от компетентните органи на
друга държава—членка на Европейския съюз,
може да се оспори по реда на Административ-
нопроцесуалния кодекс.
Чл. 42г. Експулсирането по чл. 42а не се из-
пълнява, когато в специален закон или между-
народен договор, по който Република Бълга-
рия е страна, е предвидено друго.
Чл. 42д. Органите на Министерството на
вътрешните работи уведомяват компетентни-
те органи на другата държава—членка на Евро-
пейския съюз, издали решението за експулси-
ране, за неговото изпълнение или за наличие на
основание за неизпълнението му.
Чл. 42е. Когато експулсирането не може да
се осъществи за сметка на чужденеца, който се
експулсира, органите на Министерството на
вътрешните работи уведомяват компетентни-