Държавен вестник, бр. 90, 2016 г., стр. 61

БРОЙ  90	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  61  
чествени новообразувания на хранопровода; 
С33 – Злокачествени новообразувания на тра­
хеята; С34 – Злокачествени новообразувания 
на бронхите и белия дроб; С37 – Злокачествени 
новообразувания на тимуса; С38 – Злокачествени 
новообразувания на сърцето, медиастинума и 
плеврата; С39 – Злокачествени новообразувания 
с други и неточно определени локализации на 
дихателните органи и гръдния кош; D15 – Доб­
рокачествени новообразувания на други и неу­
точнени органи в гръдния кош.
2.4. Изисквания към организацията на дей­
ността и вътрешните и външните взаимодействия.
2.4.1. В индивидуална и групова практика за 
специализирана медицинска помощ по гръдна 
хирургия се осъществява първичен преглед на 
хирургично болен. Първичният преглед може 
да бъде за спешно или планово състояние. Из­
вършват се дейности, включващи анамнеза и 
подробен клиничен преглед.
2.4.2. При планови и хронични състояния се 
извършва диагностично уточняване на заболява­
нето, което включва анамнеза, клиничен преглед, 
пълно биохимично изследване, диференцирани 
лабораторни изследвания, инструментални из­
следвания. След това на пациента се назначава 
лечение или се насочва към лечебно заведение 
за болнична помощ.
2.4.3. При диагностичното уточняване на 
пациентите специалистът по гръдна хирургия си 
взаимодейства със специалисти по образна ди­
агностика, кардиология, клинична лаборатория, 
функционална диагностика и други при необхо­
димост от високоспециализирани изследвания.
2.4.4. Принципи за поведение при спешни 
животозастрашаващи състояния:
2.4.4.1. Решение за предприемане на живо­
тоспасяваща намеса съобразно животозастра­
шаващото състояние и първичната физикална 
находка (затруднено до липсващо дишане, остър 
кръвоизлив и др.).
2.4.4.2. При спешни състояния гръдният хирург 
извършва необходимия лабораторен минимум 
и инструментални изследвания, имащи за за­
дача да подкрепят диагнозата или да очертаят 
диференциално-диагностичните търсения, след 
което на пациента му се оказва квалифицирана 
медицинска помощ или се насочва към хирур­
гична клиника/отделение на лечебно заведение 
за болнична помощ.
2.4.4.3. Транспортиране на болния в хирур­
гично отделение/клиника по гръдна хирургия с 
диагностични и терапевтични възможности за 
решаване на конкретния медицински проблем. 
3. Изисквания при оказване на медицинска 
помощ по специалността „Гръдна хирургия“ в 
отделения/клиники на лечебни заведения за 
болнична помощ и комплексни онкологични 
центрове. Нива на компетентност.
А .  В  р а м к и т е  н а  с п е ц и а л н о с т т а 
„ Г р ъ д н а  х и р у р г и я “  н е  с е  и з в ъ р ш в а т 
д е й н о с т и  о т  п ъ р в о  н и в о  н а  к о м п е ­
т е н т н о с т . 
Б .  В т о р о  н и в о  н а  к о м п е т е н т н о с т .
Дейности по специалността „Гръдна хирургия“ 
от второ ниво на компетентност се извършват 
в отделения/клиники по гръдна хирургия на 
болници за активно лечение, в отделения/кли­
ники по хирургия и сърдечно-съдова хирургия 
на болници за активно лечение и в отделения 
на комплексни онкологични центрове, които 
отговарят на изискванията на този стандарт.
3.1. Устройство и оборудване на помещения­
та – специфични здравни изисквания.
3.1.1. Помещенията в структурата трябва да 
отговарят по размери, разположение, устройство, 
оборудване и обзавеждане на действащите нор­
мативни актове. 
3.1.2. Отделението/клиниката по гръдна хи­
рургия разполага с болнични стаи и най-малко 
10 болнични легла. Оптималният брой легла в 
една болнична стая е две до три. Най-малко две 
от стаите са с едно легло. В обособените детски 
структури е допустимо разполагането на повече 
легла в една стая, но при налична възможност 
за пълна изолация между тях. 
3.1.2.1. Минималната площ за един болен 
в самостоятелна стая е 12 м2, а в стая с две и 
повече легла – 6,5 м2 на едно болнично легло. 
В стаи, предназначени за деца до 3-годишна 
възраст – от 6 до 14 м2, а за деца от 3 до 14 го­
дини – от 5 до 8 м2. 
3.1.2.2. Всяка болнична стая трябва да разпо­
лага със самостоятелен санитарен възел. 
3.1.2.3. В болничните стаи задължително 
трябва да бъдат осигурени: 
3.1.2.3.1. мивки с течаща студена и топла вода; 
3.1.2.3.2. централно и локално осветление; 
3.1.2.3.3. аварийно осветление за отделението 
за интензивно лечение съгласно Наредба № 10 от 
2010 г. за утвърждаване на медицински стандарт 
„Анестезия и интензивно лечение“ (ДВ, бр. 24 
от 2010 г.);
3.1.2.3.4. резервен енергоизточник (локален, 
общоболничен); 
3.1.2.3.5. бактерицидни лампи: стационарни 
или подвижни; 
3.1.2.3.6. климатична инсталация – в следопе­
ративните структури; 
3.1.2.3.7. централно отопление;
3.1.2.3.8. панел с изходи за кислород, сгъстен 
въздух и за аспирация в стаите на отделението 
за интензивно лечение. 
3.1.2.4. Всяка стая трябва да бъде оборудвана 
със средства за дезинфекция на ръцете. Подовата 
настилка, стените и мебелите да са от матери­
али, позволяващи ежедневно влажно измиване 
и дезинфекция.
3.1.2.5. Храненето на болните се организира 
индивидуално в болничните стаи, а не в обща 
столова. 
3.1.3. Отделението/клиниката по гръдна хирур­
гия трябва да разполага със следните помещения: 
превързочни стаи за асептични и за септични 
превръзки, манипулационна, сестринска работна 
стая, лекарски кабинети, кабинет на старшата 
сестра, съблекалня, кухненски офис, стая за под­
готовка на болните за операция или изследване, 
санитарни помещения за персонала, помещение 
за дезинфекция, складове, коридори. Кабинетите 
на началника на отделението/клиниката, стар­
шата медицинска сестра и лекарите трябва да са 
в обособена част, отделно от болничните стаи.