Държавен вестник, бр. 83, 2006 г., стр. 72

С Т Р .  72
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  83
(o) 25 % солна киселина.
(п) Активност на пепсина 1: 10 000 NF (На-
ционална формулировка на САЩ), съответ-
стваща на 1: 12 500 BP (по Британската фармо-
копея) и на 2000 FIP (Международна федера-
ция по фармация).
(р) Чешмяна вода, загрята от 46 до 48 °C.
(с) Везни с точност най-малко 0,1 g.
(т) Няколко кофи с вместимост от 10 до 15 l
за събиране на останалия храносмилателен сок.
(у) Пипети с различни размери (1, 10 и 25 ml)
и държатели на пипети.
(ф) Термометър с точност до 0,5 °C с обхват
от 1 до 100 °C.
(х) Сифон за чешмяна вода.
2. Събиране на проби и количество, което да
бъде смляно
(a) При цели кланични трупове на домашни
свине проба за изследване, тежаща най-малко
1 g, се взема от основата на диафрагмата при
прехода към мускулестата част. Може да бъ-
дат използвани специални пинцети за трихи-
нели, при условие че се гарантира точност
между 1,00 и 1,15 g .
От разплодни свине и нерези се взема проба
от основата на диафрагмата при прехода към
мускулестата част, тежаща най-малко 2 g. При
отсъствие на диафрагмени стволове проби за
изследване с двоен размер на 2 g (или 4 g от
разплодни свине и нерези) се вземат от ребре-
ната част или от гръдната част на диафрагмата
или от челюстния мускул, езика или стомашни-
те мускули.
(б) От различни разфасовки месо се взема
проба, тежаща най-малко 5 g, от набразден мус-
кул, съдържащ малко мазнина, по възможност
близко до кости или сухожилия. Проба от съ-
щия размер се взема от месо, което не е пред-
назначено за готвене или за подлагане на други
видове следкланични обработки.
(в) От замразени меса се взема проба, тежа-
ща най-малко 5 g, от набраздена мускулна тъ-
кан, която не съдържа мазнини и фасции. Спе-
циално внимание се обръща, когато се събират
мускулни проби от езика, за избягване замър-
сяване на повърхностните слоеве на езика, ко-
ито са несмилаеми и могат да предотвратят раз-
читането на седимента.
3. Процедура
I. Попълват се групите (100 g проби наведнъж)
(a)16 ± 0,5 ml хидрохлорна (солна) киселина
се добавя към 3-литрова стъклена колба, съ-
държаща 2,0 l чешмяна вода, предварително заг-
рята до 46—48 °C; бъркалката се слага в стък-
лената колба и тя се поставя на предварително
затоплена плоча и разбъркването започва.
(б) Добавя се 10 ± 0,2 g пепсин.
(в) 100 g проби, събрани в съответствие с
точка 2, се смилат в миксера.
(г) Смляното месо се прехвърля към 3-лит-
ровата стъклена колба, съдържаща водата, пеп-
сина и солната киселина.
(д) Мелещият уред на смесителя се потапя
повторно в изкуствения стомашен сок в стък-
лената колба и смесителната купа се изплаква
с малко количество изкуствен стомашен сок, за
да се отстрани всякакво останало месо.
(е) Стъклената колба се покрива с алумини-
ево фолио.
(ж) Магнитната бъркалка се наглася така, че
да поддържа постоянна температура от 44 до
46 °C по време на процеса. По време на разбър-
кването изкуственият стомашен сок се върти с
достатъчно висока скорост, така че да създаде
водовъртеж без разплискване на течността.
(з) Изкуственият стомашен сок се бърка,
докато частиците месо изчезнат (приблизител-
но 30 min). Тогава бъркалката се изключва и
изкуственият стомашен сок се изсипва през сито
във фуния за утаяване. По-дълго време за сми-
лане може да бъде необходимо (непревишава-
що 60 min) при преработката на определени
видове месо (език, дивечово месо и др.).
(и) Процесът на смилане се счита задоволи-
телен, ако не повече от 5 % от началното тегло
на пробата остане върху ситото.
(й) Разрешено е изкуственият стомашен сок
да престои във фунията 30 min.
(к) След 30 min проба от 40 ml изкуствен
стомашен сок бързо се пресипва в измервател-
ния цилиндър или центрофужната епруветка.
(л) Изкуственият стомашен сок и други теч-
ни отпадъци се съхраняват в кофа до завършва-
не отчитането на резултатите.
(м) 40 ml проба се оставя да стои 10 min. След
това 30 ml от плаващата повърхност внимател-
но се отстраняват чрез засмукване за отстраня-
ване на горните слоеве и да остане един обем не
повече от 10 ml.
(н) Оставащата 10 ml проба от утайката се
излива в легенче за броене на ларви или петри-
ева паничка.
(o) Цилиндърът или центрофужната епру-
ветка се изплакват с не повече от 10 ml чешмя-
на вода, която се добавя към пробата в легенче-
то за броене на ларви или петриевата паничка.
След това пробата се изследва чрез трихине-
лоскоп или стереомикроскоп при 15 до 20 пъти
увеличение. Визуализиране, използвайки дру-
ги техники, е разрешено, при условие че изслед-
ването на положителни контролни проби е по-
казало, че дава равен или по-добър резултат от
традиционните методи на визуализация. При
всички случаи на съмнителни болести или па-
разитоподобни форми може да се използва по-
голямо увеличение от 60 до 100 пъти.
(п) Пробите се изследват веднага щом са
готови.
При никакви обстоятелства не би следвало
изследването да бъде отложено до следващия
ден. Когато пробите не се изследват в рамките
на 30 min от приготвянето, с тях се постъпва,
както следва. Последната проба от около 40 ml
се изсипва в мерителен цилиндър и се оставя