Държавен вестник, бр. 97, 2006 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  97
вънборсовите опции, тя се изчислява от инвес-
тиционния посредник по метод, одобрен от за-
местник-председателя.
(4) Заместник-председателят може да задъл-
жи инвестиционния посредник да изчислява
делта по определена от него методология.
(5) Инвестиционният посредник заделя соб-
ствени средства и за другите рискове, свързани
с опциите, освен делта риска.
(6) Заместник-председателят може да разре-
ши изискванията за издадена борсовотъргувана
опция да бъдат равни на изискуемия маржин от
съответна борса, ако маржинът осигурява точно
измерване на риска, свързан с опцията, и е поне
равен на капиталовите изисквания за опции, из-
числени по методите по тази глава или по метода
на вътрешните модели по глава единадесета.
(7) Заместник-председателят може да раз-
реши на инвестиционния посредник изисква-
нията за извънборсовите опции с клиринг, из-
вършен от призната клирингова къща, да бъдат
равни на изискуемия маржин от клиринговата
къща, ако маржинът осигурява точно измерва-
не на риска, свързан с опцията, и е поне равен
на капиталовите изисквания за извънборсови
деривативни инструменти, изчислени по мето-
дите в тази глава или по метода на вътрешните
модели по глава единадесета.
(8) Заместник-председателят може да разре-
ши на инвестиционния посредник капиталовото
изискване за закупена от него борсовотъргувана
или извънборсова опция да бъде същото, както за
базовия им инструмент, като изискването не може
да превишава пазарната стойност на опцията.
(9) Инвестиционният посредник изчислява
капиталовите изисквания за издадена извънбор-
сова опция според базовия є инструмент.
Чл. 29. Инвестиционният посредник трети-
ра варантите върху дългови инструменти или
акции по начина, описан в чл. 28.
Чл. 30. (1) С оглед на риска, свързан с лихве-
ните проценти на суапове, инвестиционният
посредник ги третира като балансови позиции.
(2) В случая по ал. 1 инвестиционният пос-
редник третира лихвения суап, по който полу-
чава плаващ лихвен процент и плаща фикси-
ран лихвен процент, като дълга позиция в ин-
струмент с плаващ лихвен процент и с падеж,
равен на периода до следващата дата на опре-
деляне на лихвата, и като къса позиция в инс-
трумент с фиксиран лихвен процент със същия
падеж, както този на суапа.
Чл. 31. (1) Когато инвестиционният посред-
ник е страна, която поема кредитния риск (“про-
давач на защита”), при изчисляване на капита-
ловите изисквания за пазарен риск, ако не е
определено друго, се използва стойността на
базовия актив на кредитния дериватив.
(2) При изчисляване на изискванията за спе-
цифичен риск инвестиционният посредник—
продавач на защита, използва падежа на кре-
дитния дериватив вместо падежа на задълже-
нието, освен в случая на ал. 3, т. 1.
(3) Инвестиционният посредник—продавач
на защита, определя позициите си по ал. 1 и 2
по следния начин:
1. за суап за обща доходност създава дълга
позиция към общ пазарен риск на съответно-
то задължение и къса позиция към общ паза-
рен риск на държавна ценна книга, която е с
падеж, равен на периода до следващото опре-
деляне на лихвения процент, и която е с нуле-
во рисково тегло съгласно приложение № 4,
като същевременно създава и дълга позиция
към специфичен риск на съответното задъл-
жение;
2. за суап за кредитно изпълнение не създа-
ва позиция към общия пазарен риск; с оглед
изчисленията за специфичния риск инвести-
ционният посредник отчита синтетична дълга
позиция към задължението на съответното
лице, освен ако деривативният инструмент е с
рейтинг и отговаря на условията за квалифи-
цирана дългова позиция, като в този случай
той отчита дълга позиция в деривативния ин-
струмент; ако има дължими премии или лих-
вени плащания, инвестиционният посредник
отразява паричните потоци като базова пози-
ция в държавни ценни книжа;
3. за ценни книжа, свързани с кредитен риск
към едно лице, създава дълга позиция към
общия пазарен риск на самите ценни книжа
като лихвен инструмент; с оглед изчисления-
та за специфичен риск инвестиционният пос-
редник създава синтетична дълга позиция към
задължението на съответното лице и допъл-
нителна дълга позиция към емитента на цен-
ните книжа;
4. ценни книжа, свързани с кредитен риск
към няколко лица и осигуряваща пропорцио-
нална защита, създава дълга позиция към спе-
цифичния риск на емитента є, както и позиция
към съответните лица, чиято обща стойност по
договора е разпределена между отделните по-
зиции пропорционално на участието на всяка
експозиция към съответното лице в общата
стойност; когато инвестиционният посредник
може да избере повече от едно задължение към
дадено лице, тогава за изчисляване на специ-
фичния риск той взема задължението с най-
високо рисково тегло;
5. за кредитен дериватив за първо неизпъл-
нение създава позиция за общата стойност на
базовия актив в задължение на съответните
лица; в случай че размерът на максималното
плащане при кредитно събитие е по-малък от
капиталовото изискване по ал. 1, инвестицион-
ният посредник приема сумата на максимално-
то плащане като капиталово изискване за спе-
цифичен риск;
6. за кредитен дериватив за второ неизпъл-
нение създава позиция към общата стойност
на базовия актив в задължение към съответ-
ните лица, с изключение на това, което е с най-
малкото капиталово изискване за специфичен
риск; в случай че размерът на максималното