Държавен вестник, бр. 46, 2006 г., стр. 38

С Т Р .  38
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  46
2. лабораторен дневник, в който се вписват:
а) дата и входящ номер на получаване на
пробата;
б) номер и дата на съпроводителния доку-
мент на пробата;
в) име, длъжност и адрес на изпращача;
г) вид и количество на пробата и годност за
изследване;
д) вид и цел на лабораторното изследване;
е) резултат от изследването и номер на про-
токола от изследването;
ж) начин на обезвреждане на пробата;
3. протоколи от лабораторните изследвания,
които да съдържат:
а) номер и датата на провеждане на изслед-
ването;
б) данни за пробата—идентификация, дата
на вземане, метод на изследване;
в) данни за хранителните среди, реактиви,
антигени, серуми, диагностикуми със съответ-
ните срокове на годност;
г) резултати от изследването;
д) заключение;
е) подпис на извършилия изследването и на
ръководителя на лабораторията;
4. дневник за отразяване на резултатите от
метрологичния контрол на лабораторните уреди;
5. дневник за ежедневно регистриране на
температурата и влажността в лабораторията;
6. дневник за поддържаните в лаборатория-
та референтни щамове и собствени изолати, в
който да са отразени номер или код на щама,
видът, дата на получаване и брой пасажи;
7. дневник за извършени ежедневни почист-
вания и дезинфекции;
8. удостоверение за регистрация по чл. 30  ЗВД;
9. нормативни актове, които регламентират
лабораторната практика.
(2) Документите по ал. 1 се представят при
поискване от контролните органи на НВМС.
(3) Документите по ал. 1 се съхраняват за
срок три години.
Чл. 23. При работа във ветеринарните лабо-
ратории:
1. не се допускат външни лица в работните
лабораторни помещения;
2. персоналът на лабораторията работи за-
дължително с работно облекло, ръкавици и
други предпазни средства за лична защита съ-
образно риска от заразяване;
3. при работа с инфекциозен или потенциал-
но инфекциозен материал се работи само с ав-
томатични пипети;
4. след приключване на работа всички епру-
ветки и стъкленици, съдържащи инфекциозен
материал, се надписват и съхраняват в хладил-
ник, който се заключва и запечатва от ръково-
дителя на лабораторията;
5. не се допуска излизането на персонала
извън лабораторията със специалното работно
облекло;
6. отпадъчните материали се обеззаразяват
в дезинфекционен разтвор чрез автоклавиране
или изгаряне;
7. не се допуска изхвърлянето на инфекцио-
зен материал в канализацията или на сметища-
та за твърди отпадъци без предварително обез-
заразяване;
8. унищожаването на отпадъчните материа-
ли се извършва в съответствие с изискванията
на Закона за управление на отпадъците;
9. използваният инструментариум се дезин-
фекцира в дезинфекционен разтвор, след което
се почиства и стерилизира в автоклав или сух
стерилизатор;
10. след завършване на работа работните мес-
та и помещения се почистват и дезинфекцират.
Чл. 24. Ръководителят на ветеринарната
лаборатория:
1. организира дейността на лабораторията в
съответствие с изискванията на ЗВД;
2. изпраща за уточняване всяка проба с не-
ясен или съмнителен резултат в съответната
национална референтна лаборатория;
3. удостоверява с подписа си и печата на
лабораторията достоверността на получените
резултати от изследването;
4. уведомява незабавно НВМС за наличието
на причинители на заболявания от списъка по
чл. 118 ЗВД и други заболявания с масов харак-
тер по животните, както и такива, които пред-
ставляват опасност за здравето на хората.
Чл. 25. Ветеринарните лаборатории са
длъжни:
1. да регистрират резултатите от лаборатор-
ните изследвания;
2. при диагностициране на заразно заболя-
ване, подлежащо на задължително обявяване,
да изпратят в централното управление на НВМС
и съответната РВМС копие от съпроводител-
ното писмо и протокола с резултатите от из-
вършеното изследване;
3. да използват утвърдени в страната и/или
международно признати методи;
4. да съхраняват изследваните проби в слу-
чаите по чл. 24, т. 4 по подходящ начин до из-
пращането им в съответната национална рефе-
рентна лаборатория.
Чл. 26. При нарушение на изискванията към
обектите, в които се упражнява ветеринарно-
медицинска практика, се налагат санкциите по
чл. 412 ЗВД.
Допълнителна разпоредба
§ 1. По смисъла на тази наредба:
1. “Антиген” е вещество, способно да пре-
дизвика специфична имунобиологична реакция
в организма, проявена в клетъчен или хумора-
лен имунен отговор.
2. “Серум” е течна съставка на кръвта, полу-
чена след отстраняване на формените елемен-
ти и фибриногена в процеса на кръвосъсирване.