Държавен вестник, бр. 14, 2004 г., стр. 28

С Т Р .  28
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  14
5. В приложението са изброени редица мерки с
различна стойност и ефективност. Изборът на мер-
ки във всеки конкретен случай зависи от редица
фактори, като икономическите условия, техноло-
гичната инфраструктура, наличието на определени
устройства за ограничаване на емисиите, аспекти-
те на сигурността, потреблението на енергия и вида
на източника (нов или вече съществуващ), ето защо
той може да бъде ограничен от тези фактори.
6. В това приложение се отчитат емисиите на
кадмий, олово и живак и техните съединения в
твърда (свързана с частици) и/или газообразна
форма. Спецификацията на тези съединения като
цяло не е предмет на разглеждане в този документ.
Същевременно се разглежда ефективността на
устройствата за ограничаване на емисиите от глед-
на точка на физичните свойства на тежкия метал,
особено на живака.
7. Стойностите на емисиите, изразени в мг/м3
се отнасят за стандартни условия (обем при 273,15
К, 101,3 кПа, сух газ) без корекции за съдържани-
ето на кислород, освен ако не е посочено друго, и
се изчисляват съгласно проекта ЕКС и понякога
въз основа на националните методи за вземане на
проби и мониторинг.
II. Общи възможни варианти за намаляване на
емисиите от тежки метали и техните съединения
8. Съществуват няколко възможности за огра-
ничаване или предотвратяване на емисиите на
тежки метали. Основна насока в мерките по нама-
ляване на емисиите е прилагането на допълнител-
ни технологии и технологични модификации
(включително техническо обслужване и операти-
вен контрол). В зависимост от техническите и/или
икономическите условия от по-общ характер съ-
ществуват и могат да се прилагат следните мерки:
a) прилагане на технически процеси, осигуря-
ващи ниски нива на емисиите, по-специално в но-
вите инсталации;
b) пречистване на изходящите газове (вторич-
ни мерки за намаляване на емисиите) с филтри,
скрубери, абсорбери и др.;
c) замяна или подготовка на суровините, гори-
вата и/или на други изходни материали (например
използване на суровини с ниско съдържание на
тежки метали);
d) най-ефективните методи за управление, вклю-
чително разумно стопанисване, реализация на прог-
рамите за профилактична техническа поддръжка
или първични мерки за ограничаване на емисиите,
като изолиране на процесите, отделящи прах;
e) подходящи екологични управленчески тех-
ники за използване и депониране на някои продук-
ти, съдържащи кадмий, олово и/или живак.
9. За да се осигури надлежното прилагане на
подходящи мерки и практики за контрол, както и
дали те постигат реално намаление на емисиите, е
необходимо да се осъществява контрол на процеду-
рите за борба със замърсяванията. Процедурите за
контрол на борбата със замърсяванията включват:
a) изготвяне на опис на горепосочените мерки
за намаляване на емисиите, които вече са прило-
жени;
b) съпоставяне на фактическите равнища на
съкращаване на емисиите на кадмий, олово и жи-
вак с целите, посочени в протокола;
c) отчитане и количествена оценка на емисии-
те на кадмий, олово и живак от съответните из-
точници чрез подходящи методи;
d) осъществяване от контролните органи на
периодична проверка на прилаганите мерки за
борба със замърсяването за осигуряване на посто-
янната им ефективност.
10. Мерките за намаляване на емисиите трябва
да бъдат икономически ефективни. Основен кри-
терий за икономическата ефективност на страте-
гията трябва да бъдат общите годишни разходи за
единица намаление на емисиите (включително
инвестиционните и експлоатационните разходи).
Също така разходите за намаляване на емисиите
трябва да се разглеждат в контекста на целия тех-
нологичен процес.
III. Техники за ограничаване на емисиите
11. Към основните категории съществуващи
техники за ограничаване емисиите на кадмий,
олово и живак спадат такива първични мерки, като
подмяната на суровините и/или горивата и изпол-
зването на технологични процеси, осигуряващи
ниски нива на емисии, а също такива вторични
мерки, като ограничаване на неорганизираните
емисии, както и пречистването на изходящите га-
зове. В глава IV са посочени конкретните техники
за отделните сектори.
12. Източник на данни за ефективността е опи-
тът, натрупан в процеса на експлоатация, и тези данни
се признават като обективно отразяващи възмож-
ностите на използваните понастоящем инсталации.
Общата ефективност на методите за пречистване на
отпадъчните газове и намаляване на неорганизира-
ните емисиите до голяма степен зависи от характе-
ристиките на газо- и прахоуловителите (например
на вентилационните козирки). Доказано е, че ефек-
тивността на улавянето/събирането може да надми-
не 99 %. В конкретни случаи, както показва натру-
паният опит, мерките за ограничаване могат да на-
малят общия обем емисии с 90 % и повече.
13. При емисии на кадмий, олово и живак, свър-
зани с частици, металите могат да бъдат улавяни
с прахоуловители. Типичните концентрации на
прах след пречистване на газовете по някои от
подбраните техники са посочени в таблица 1. Като
цяло повечето от тези мерки се прилагат в мно-
жество сектори. Минималната очаквана ефектив-
ност на подбраните техники за улавяне на газооб-
разен живак е показана в таблица 2. Прилагането
на тези мерки зависи от конкретните процеси и
дава най-добри резултати в случаите с висока кон-
центрация на живак в отпадъчните газове.
Таблица 1. Ефективност на прахоуловителите, изразена
като средночасови показатели на концентрацията на прах
Концентрации
на прах след пре-
чистване (мг/м3)
Тъканни филтри
< 10
Тъканни филтри, мембранен тип
< 1
Сухи електрофилтри
< 50
Мокри електрофилтри
< 50
Високоефективни скрубери
< 50
Забележка. Скруберите и циклоните, работещи със сред-
но и ниско налягане, по правило се характеризират с по-
малка ефективност на прахоулавяне.