Държавен вестник, бр. 118, 2002 г., стр. 15

Б Р О Й  118
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
—§ 6 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 30, ал. 4 ЗСВ,
относно думите “чрез министъра на право-
съдието”;
—§ 6 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 30, ал. 8 ЗСВ;
—§ 9 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 35а, ал. 1ЗСВ;
—§ 9 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 35а, ал. 2 ЗСВ;
—§ 9 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 35б ЗСВ;
—§ 9 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 35г ЗСВ;
—§ 9 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 35д ЗСВ;
—§ 9 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 35е, ал. 2
ЗСВ, относно думите “към министъра на пра-
восъдието”;
—§ 9 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 35е, ал. 6 ЗСВ,
относно думите “министъра на правосъдието,
съгласувано с”;
—§ 9 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 35е, ал. 7 ЗСВ,
относно думите “Министърът на правосъдието
съгласувано с”;
—§ 14, т. 2 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 63, ал. 1,
т. 3, буква “б” ЗСВ, относно думите “на минис-
търа на правосъдието”;
—§ 17, т. 2 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 79, ал. 1,
т. 2, букви “а” и “б” ЗСВ, относно думите “ на
министъра на правосъдието”;
—§ 23 ЗИДЗСВ, с който в чл. 100, ал. 1 ЗСВ
се създава т. 6, относно думите “на министъра
на правосъдието”;
—§ 27 ЗИДЗСВ, с който се изменя чл. 114,
ал. 6 ЗСВ, относно думите “на министъра на
правосъдието”;
—§ 69 ЗИДЗСВ, с който се изменя чл. 163
ЗСВ, в частта относно думите “при условия и по
ред, определени с наредба на министъра на
правосъдието” и
—§ 85 ЗИДЗСВ, с който се създава нова ал. 3
в чл. 190 ЗСВ;
II. Относно кадровите правомощия на об-
щите събрания
С редица от разпоредбите на ЗИДЗСВ се
овластяват общите събрания на съдиите, про-
курорите и следователите с важни функции по
кадровото обезпечаване на съдебната система.
Става дума за:
—§ 4, т. 1, с която се изменя чл. 28, ал. 1 ЗСВ.
Според тази разпоредба предложения за назна-
чаване за председател на Върховния касацио-
нен и Върховния административен съд могат
да правят съответните пленуми на двата съда,
за главен прокурор—общите събрания на Вър-
ховната касационна и Върховната администра-
тивна прокуратура, а за директор на Национал-
ната следствена служба—общото събрание на
следователите от тази служба;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 1, т. 1, буква “б”
ЗСВ, според който предложения за назначава-
не на председателите на военните и апелатив-
ните съдилища се правят от общото събрание
на съответния съд;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 1, т. 3, буква “б”
ЗСВ, според който предложения за назначава-
не на ръководителите на районните, окръжни-
те, на военните и апелативните прокурори се
правят от общите събрания на съответните
прокуратури;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 1, т. 7, буква “б”
ЗСВ, според който предложенията за назначава-
не на председателите на окръжните съдилища
се правят от общите събрания на тези съдилища;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 1, т. 9, буква “а”
ЗСВ, според който предложенията за назнача-
ване на председателите на районните съдили-
ща се правят въз основа на общото събрание на
районния съд;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 1, т. 10, буква “б”
ЗСВ, според който предложение за назначава-
не на директорите на окръжните следствени
служби се прави от общите събрания на следо-
вателите от окръжните следствени служби.
 В същия смисъл са и § 6, в частта на чл. 30,
ал. 2, 3, 4 и 5 ЗСВ; § 12, в частта на чл. 56а, ал. 1
ЗСВ и чл. 56а, ал. 2, т. 1 ЗСВ; § 13, с който се
изменя и допълва чл. 59 ЗСВ; § 15, с който се
изменя чл. 69, ал. 2 ЗСВ; § 16, с който се изменя
и допълва чл. 76 ЗСВ.
Следва да се има предвид, че по волята на
Великото Народно събрание, отразена и в мо-
тивите по приемане на Конституцията, осъщес-
твяването на кадровата политика в съдебната
власт е възложено на конституционно устано-
вен нарочен орган—Висш съдебен съвет (чл. 129
от основния закон).
Общите събрания на съдиите, прокурорите
и следователите не са конституционно предви-
дени органи на съдебната власт. Същите могат
да се създават, доколкото това е необходимо за
уеднаквяване на практиката по приложение на
законите, повишаване квалификацията на ма-
гистратите и т.н. Те обаче не могат да се прев-
ръщат в кадровици на съдебната система, кое-
то може да има като цяло дестабилизиращ ефект
върху дейността на съдебната власт. (В този
смисъл много категорично е становището на
Съюза на съдиите в България.)
Конституционната функция на съдиите е не
да решават кадрови въпроси, а да защитават
правата и законните интереси на гражданите,
юридическите лица и държавата и да осъщест-
вяват правосъдие в името на народа—чл. 117, ал.1
и чл. 118 от Конституцията; на прокурорите—да
следят за спазване на законността—чл. 127 от
основния закон, а на следователите—да осъщес-
твяват предварителното производство по нака-
зателните дела—чл. 128 от Конституцията.
Наред с това недопустимо е от гледна точка
на Конституцията общото събрание на район-
ния съд да включва и съдия-изпълнители и съ-
дии по вписванията, защото те не са магистрати.
Ето защо като противоречащи на чл. 4, ал.1
и чл. 129, ал.1 от основния закон следва да се
обявят за противоконституционни:
—§ 4, т. 1 ЗИДЗСВ, с която се изменя чл. 28,
ал.1 ЗСВ;
—§ 6 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 30, ал.1, т. 1, бук-
ва “б” ЗСВ, относно думите “въз основа на предло-
жение на общото събрание на съответния съд”;
—§ 6 ЗИДЗСВ, в частта на чл. 30, ал. 1, т. 3,
буква “б” ЗСВ, относно думите “по предложе-
ние на общите събрания на прокурорите от съ-
ответните прокуратури”;