Държавен вестник, бр. 81, 2016 г., стр. 9

БРОЙ  81	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
създава се ново изречение второ: „Определя-
нето на 24-часова смяна е по изключение.“, а 
досегашните изречения второ и трето стават 
съответно изречения трето и четвърто.
§ 50. Създава се чл. 187а:
„Чл. 187а. (1) Разрешава се полагането на 
извънреден труд до 25 часа на тримесечен 
период и до 100 часа годишно, над ограниче-
нията по чл. 187, ал. 7, при бедствия и други 
извънредни ситуации.
(2) По изключение се разрешава полагане на 
извънреден труд над ограниченията по чл. 187, 
ал. 7 само след изрично писмено съгласие 
на държавния служител за всеки конкретен 
случай и при спазване на чл. 187, ал. 8.
(3) Недаване на съгласие по ал. 2 не е 
основание за търсене на дисциплинарна от-
говорност спрямо държавния служител.
(4) Редът за полагане, компенсиране и от-
читане на извънреден труд над ограниченията 
по чл. 187, ал. 7 се регламентира с наредбата 
по чл. 187, ал. 9.
(5) Положеният извънреден труд по реда 
на ал. 1 и 2 се компенсира с възнаграждение 
за извънреден труд и се заплаща по реда на 
чл. 187, ал. 6.“
§ 51. В чл. 195, ал. 4 думите „сроковете 
по ал. 1 и 2 започват да текат“ се заменят 
с „едногодишният срок по ал. 1, съответно 
двегодишният срок по ал. 2, започва да тече“.
§ 52. В чл. 197 се създава ал. 3:
„(3) На държавен служител, който е извър-
шил две едновременно установени нарушения 
на служебната дисциплина, наказващият ор-
ган, след като определи наказание за всяко, 
може да наложи:
1. по-тежкото от определените наказания, 
когато за санкционирането на нарушенията са 
предвидени различни по вид дисциплинарни 
наказания;
2. едно общо наказание за максимално 
предвидения от закона срок, когато за санк-
ционирането на нарушенията са предвидени 
еднакви по вид наказания.“
§ 53. В чл. 205, ал. 2 се създава изречение 
второ: „Проверка не може да се разпореди по 
постъпил анонимен сигнал, освен в случаите, 
в които в него се съдържат достатъчно данни 
относно времето, мястото и деянието, от ко-
ито може да се направи обоснован извод, че 
служител на МВР е извършил дисциплинарно 
нарушение.“
§ 54. В чл. 211 думите „т. 1 и ал. 2“ се 
заменят с „т. 1, ал. 2 и 3“.
§ 55. В чл. 214 се правят следните измене-
ния и допълнения:
1. Създава се нова ал. 3:
„(3) Държавен служител, на когото е на-
ложена мярка за неотклонение „задържане 
под стража“ или „домашен арест“ по реда 
на Наказателно-процесуалния кодекс, се от-
странява временно от длъжност с писмена 
заповед на съответния орган по чл. 158 и 159, 
докато съответната мярка бъде отменена или 
заменена с гаранция или подписка.“
2. Досегашните ал. 3 и 4 стават съответно 
ал. 4 и 5.
3. Създава се ал. 6:
„(6) Когато мярката за неотклонение „за-
държане под стража“ или „домашен арест“ 
бъде отменена или заменена с гаранция или 
подписка, служителят се възстановява на 
заеманата длъжност с писмена заповед на 
съответния орган по чл. 158 и 159.“
§ 56. В чл. 215 се създава ал. 5:
„(5) В случаите по чл. 214, ал. 3 съответ-
ният орган по чл. 158 и 159 издава заповед за 
изземване на служебната карта, личния знак 
и служебното оръжие.“
§ 57. В чл. 228, ал. 2 се създава изрече-
ние трето: „Обезщетение не се заплаща, ако 
прекратяването на служебното правоотно-
шение преди изтичане на срока е по искане  
на служителя.“
§ 58. В чл. 230, ал. 2 се правят следните 
изменения и допълнения:
1. В т. 1 думите „т. 1 и 3“ се заменят с „т. 3“.
2. Създава се т. 3:
„3. член 226, ал. 1, т. 1 – от деня, следващ 
датата на навършване на пределна възраст.“
§ 59. Член 233 се изменя така:
„Чл. 233. (1) На служителите по чл. 142, 
ал. 1 и 3, които при прекратяване на слу-
жебното или трудовото им правоотношение 
са придобили право на пенсия и са работили 
повече от 10 години в МВР, се издават карти 
за медицинско обслужване.
(2) Карти за медицинско обслужване не се 
издават на служители, на които служебното 
или трудовото правоотношение е прекратено 
поради дисциплинарно уволнение или поради 
осъждане за умишлено престъпление от общ 
характер.
(3) Видът на картите и редът за издаването 
им се определят със заповед на министъра 
на вътрешните работи.“
§ 60. Член 236 се изменя така:
„Чл. 236. (1) При преместване на работа 
в други населени места за срок, по-дълъг от 
6 месеца, на държавния служител се изпла-
ща еднократно обезщетение в размер 50 на 
сто от брутното месечно възнаграждение за 
длъжността в новото населено място.
(2) В случаите по ал. 1, когато съпругът/
съпругата и децата на служителя се преместят 
в същото населено място, на всеки от тях се 
изплаща еднократно обезщетение в размер 25 
на сто от брутното месечно възнаграждение 
за длъжността на служителя по ал. 1 в новото 
населено място.
(3) Транспортните разходи при премества-
нето са за сметка на МВР.“ 
§ 61. В чл. 237, ал. 2 след думите „Нака-
зателно-процесуалния кодекс“ се добавя „и 
по чл. 214, ал. 3“.
§ 62. Член 241 се изменя така: